#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מט. 1 האם מותר לזרוע חסה ושאר ירקות תחת אשרה בימות החמה ובימות הגשמים ומדוע?<p dir=""rtl"">[זה וזה גורם האם אסור (בסוגיתנו) בשאר איסורים ובע&quot;ז?]</p>"	"חסה - אסור בין בימות החמה ובין בימות הגשמים, שלעולם מועיל לה הצל. שאר ירקות - בימות החמה אסור, בימות הגשמים, במשנה ר' יוסי אסר מפני שהנביה נושרת וחכמים התירו י&quot;א שיש להפך ביניהם שר&quot;י הוא הסובר מפרר וזרה לרוח וחכמים אסרו שנעשה זבל וי&quot;א לא להפך דר&quot;י לא התיר אלא שהולך לאיבוד וחכמים שהתירו כאן שמה שמשביח בנביה פוגם בצל (ומוכח בסוף הסוגיא שכך עיקר).<p dir=""rtl"">בעלמא דעת ר' יוסי דזה וזה גורם מותר וחכמים במשנתנו ור&quot;א אוסרים, ואין לחלק בין ע&quot;ז לשאר איסורים וכאן ר' יוסי לדבריהם דרבנן קאמר. אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כר' יוסי (דזה וזה גורם מותר).</p>"	עבודה זרה מט.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט: 1 תנור שהסיקו בעצי אשרה מה דין התנור והפת ומדוע?	שנינו במשנה הסיק בו את התנור חדש יותץ ישן יוצן, אפה בו את הפת הפת אסורה וזה כדעת ר&quot;א וחכמים כאן דזה וזה גורם אסור, אבל ר' יוסי וחכמים דערלה חולקים ומתירים זה וזה גורם (ולעיל ע&quot;א הסיקו הלכה כר&quot;י).	עבודה זרה מט:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מט: 2 פת שנאפתה בעצי אשרה (למי שאוסר) ובגד שנארג בכרכור של עצי אשרה והתערבו באחרים מה דינים וכיצד הלכה, ומדוע הוצרכו לב' הדוגמאות? <p dir=""rtl"">ומה הדין בחבית של איסור בחביות של היתר?</p>"	"בשניהם חכמים אוסרים את כולם ור&quot;א אומר יוליך הנאה לים המלח, ונצרך ר&quot;א לחדש שלא רק בפת שהעצים כלים אלא אף בבגד שאין הכרכור כלה מותר, ולחכמים נצרך להיפך. אמר רב חסדא אמר זעירי הלכה כר&quot;א.<p dir=""rtl"">חבית של יין שהוא עצמו האיסור - רב אדא בר אהבה אמר שלא יועיל להוליך הנאה לים המלח ורב חסדא אמר אפ' חבית וכן הורה למעשה. </p><p dir=""rtl"">(ע' לקמן עד. שנחלקו דרשב&quot;ג אמר שיכול למכרו חוץ מדמי יין נסך שבו וחכמים אסרו וע' בירושלמי דדוקא ביין יש להתיר אבל בפת אסור שמא יקנה ישראל אותה מהגוי)</p>"	עבודה זרה מט:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט: 3 שיפה אשירה לצרכה ושלא לצרכה האם האשירה מותרת, ומה הדין של השפין עצמם ומדוע?	"שפה שלא לצרכה - ביטל את האשירה ובודאי את השפאין.<p dir=""rtl"">שפה לצרכה - האשירה, לא בטלה, השפאין עצמם, נחלקו רב הונא וחייא בר רב אם מותרים ותניא כמ&quot;ד מותרים. [מכל מקום אם שיפה אותה ישראל ודאי שהכל אסור, דאין ישראל מבטל ע&quot;ז.]</p>"	עבודה זרה מט:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט: 4 ע&quot;ז שנשתברה האם צריך לבטל כל קיסם או לא ובמאי פליגי (3)?	"רב אמר צריך לבטל כל קיסם וקיסם, ושמואל אמר אין עבודת כוכבים צריכה לביטול אלא דרך גדילתה.<p dir=""rtl"">איכא למימר דפליגי האם עובדים לשברים, וא&quot;ל דלכו&quot;ע עובדים לשברים ונחלקו בשברי שברים, אב&quot;א לכו&quot;ע שברי שברים מותרים והכא בע&quot;ז של חוליות והדיוט יכול להחזירה, רב סבר כיון שיכול להחזירה אינה בטלה ושמואל אמר שלא אמרו שאינו בטל זה דרך גדילתה שכך דרכה (כגון עלים שנשתברו מהעץ) אבל חוליות שאין דרכה להתפרק מותרת (ע' ג' הר&quot;ח והרמב&quot;ם בסוגיא). </p>"	עבודה זרה מט:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט: 7 המוצא אבנים בצד מרקוליס האם אסורים ומדוע?	"אבנים שנפלו מהמרקוליס ודאי אסורים, ואפ' למ&quot;ד אין עובדים לשברים כיון דהכי אורחיה עובדים, לכן אם נראה שנפל ממנה אסור אפ' אבן אחת.<p dir=""rtl"">חכמים סברו שאין עושים מרקוליס קטנה בצד גדולה ולכן אין לאסור אם אין נראים שנפל ממנו, ר' ישמעאל סבר שעושים, ולכן בשאין נראה שנפל, שלוש אסורים שזה מרקוליס חדשה אבל שתים מותרים.</p><p dir=""rtl"">שיעור נראים ואין נראים {למסקנת הגמ'} - אם אין הפסק גובה ביניהם כל ד' אמות נקרא נראים, אם יש הפסק גובה אינו נקרא נראים בד' אמות, ונחלקו ר&quot;י וחכמים בתוך ד' (אבל ביותר מד' ויש גובה אין זה בצד מרקוליס ואף ר&quot;י יודה, כפרש&quot;י, אבל תוס' פ' בענין אחר ע&quot;ש).</p>"	עבודה זרה מט:		
