#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב. א האם אפשר לפדות פטר חמור בעגל, בחיה, בשחוטה ובטריפה, והאם דוקא זכר תמים ובן שנה ומנין?	תנא דמתניתיתין אוסר לפדות בפרה וכד' וזה כבן בג בג שמקיש שה שה לפסח, אבל אין להקיש גם לענין זכר תמים ובן שנה &quot;תפדה&quot; &quot;תפדה&quot; ריבה.	בכורות יב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב. ב האם פודים בבן פקועה ומדוע?	"אליבא דר&quot;מ שטעון שחיטה - ודאי פודים, שזה שה מעליא. <p dir=""rtl"">אליבא דרבנן - מר זוטרא אמר שאין פודים דהוקש שה שה לפסח, ורב אשי אומר שפודים (תפדה תפדה ריבה).</p>"	בכורות יב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב. ג האם אפשר לפדות פטר חמור בכלאים, כוי ונדמה?	"כלאים: ת&quot;ק אוסר שמקיש שה שה לפסח, ר&quot;א מכשיר מפני שהוא שה [אבל אם נראה כעגל פוסל] ומודה בכוי מפני שהוא ספק.<p dir=""rtl"">נדמה: לר&quot;א שמתיר בכלאים ודאי שפודים בנדמה, אליבא דרבנן לא נפשט.</p>"	בכורות יב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב. ד האם פודים פטר חמור בפסולי המוקדשים ומדוע?	אין פודים בהם דכתיב בפסולי המוקדשים &quot;כצבי וכאיל&quot; מה צבי ואיל אין פודים בהם אף פסולי המוקדשים אין פודים, בין ר&quot;י שאסר בהנאה ובין לר&quot;ש שהתיר בהנאה.	בכורות יב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב: א האם פודים פטר חמור (ודאי וספק) בבהמת שביעית?	א&quot;ר חסדא בהמת שביעית אין פודין בה את הודאי דלאכילה אמר רחמנא ולא לסחורה, אבל פודין בה את הספק כיון דהוא לעצמו, 'לאכלה' קרינן ביה [מיהו לר&quot;ש לא שייך כלל ספק, שסובר שהוא מותר בהנאה ואם כן למה יפדה מספק כיון שהוא לעצמו].	בכורות יב:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב: ב האם בהמה של שביעית חייבת בבכורה ובמתנות, והאם עיסת שביעית חייבת בחלה. ומה הטעם?	"אמר רב חסדא: בבכורה פטורה &quot;לאכלה&quot; ולא לשריפה (האמורים), במתנות חייבת שזה לאכלה. <p dir=""rtl"">עיסת שביעית חייבת בחלה דכתיב &quot;לדורתיכם&quot;. אין ללמוד בכור מחלה, שבכור עיקרו לשריפה מה שאין כן חלה שרק אם תטמא.</p>"	בכורות יב:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב: ג האם אפשר להביא לכהן פטר חמור בעצמו קודם פדיה ומדוע?	אסור אלא אם כן רואה שפודהו, אפ' בסתם כהן שאינו חשוד, שסתם כהנים חשודים מפני שמורים בזה היתר.	בכורות יב:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב: ג המפריש פדיון פטר חמור ולא הביאו עדין לכהן מה הדין אם מת השה או החמור?	ר&quot;א מקיש פטר חמור לאדם &quot;אך פדה תפדה ....&quot; מה באדם חייב באחריותו עד שיבוא לידי כהן כך בחמור, [ודוקא לענין פדיון מקיש אבל לא לענין היתר הנאה] ולכן מת השה חייב באחריותו מת החמור החמור יקבר והשה שלו. וחכמים אומרים שאינו חייב באחריותו ולכן מת השה פטור מת החמור א&quot;צ לקברו והשה לכהן.	בכורות יב:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יב: ד באיזה גיל פודים פטר חמור?	"רב נחמן: לכתחילה לאחר ל' יום ובדיעבד משנולד [מה שאין כן אדם שאינו פדוי בדיעבד אלא לרב כמו שפ' רבא שאמר מכאן ולהבא].<p dir=""rtl"">[רב ששת: פודהו מיד אבל אינו עובר עליו אלא לאחר ל' יום והוקשה עליו.]</p><p dir=""rtl"">רבא: לר&quot;א שמקיש לבכור אדם לאחר ל' יום ולרבנן מיד.</p>"	בכורות יב:		
