#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנא. מה הן השיטות וטעמן בעירה כל היום יין נסך מחבית לבור?	"לרב דימי ראשון ראשון בטל, לרש""י אפי' אם בסוף יהיה פחות מששים ולתוס' (ד""ה כי) אם נפל כל כך מן הנסך עד שאין בהיתר כדי לבטלו אסור משום שמצא מין את מינו וניעור.<br>לרב יצחק בר יוסף דוקא מצרצור קטן דלא נפיש עמודי ה אמרינן ראשון ראשון בטל אבל לא מחבית דנפיש עמודיה <sup>קמג</sup>. לרבין בכל אופן אין יין מבטל יין <sup>קמד</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמג.  וביאר הר""ן דחבית דנפיש עמודיה נחשב כאילו נפל כולו לבור אבל בצרצור קמא קמא בטיל. עוד פירש שכיון שרגילי ם לערות בחבית לכן נחשב כאילו כולה נפלה, אבל בצרצור אין הדרך לשפוך, ומשום ניצוק ליכא בצרצור דניצוק עושה את הלמעלה כלמטה אבל כאן מה שלמטה בטל. אבל הראב""ד כתב דכי אמרינן ראשון ראשון בטל ה""מ היכא דמקטף קטופי אבל במערה ואינו מפסיק כיון דקיי""ל ניצוק חבור הרי הוא כאי לו נפל בבת אחת ואסור גם בצרצור.
<br>קמד.  לרש""י רבין חולק על ר' יצחק. לרמב""ם רבין איירי בחבית, שבה לא אומרים קמא קמא בטיל, אבל בצרצור מסכים לר' יצחק .</span>"	עבודה זרה עג. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנב. מה הדין ומדוע ביין שהתערב עם סתם יינם?&nbsp;	"לר""ת (בתוד""ה יין) בששים כמו כל איסורים שבתורה <sup>קמה</sup>. לר""י גם אם נאמר שסתם יינם במשהו, בזה""ז שאינם בקיאים בטיב עבודת כוכבים בששים כשאר איסורים.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמה.  לר""ן סתם יינם דינו כיין נסך שבמינו במשהו שכך מוכח בכמה מקומות שקו ראי ם לסתם יינם י""נ וי""נ בכל שהוא. אמנם ביין שאסור רק בשתיה כתב הר""ן שבששים דרק ביין שאסור בהנאה במשהו משום חומרא דע""ז .</span>"	עבודה זרה תוס' עג.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנג. מה הדין ומדוע 1) יין נסך שנפל לבור יין ונפל שם קיתון של מים<br>2) מים שנפלו לבור יין ונפל שם יין נסך? 	"1) לרבין מותר שרואים את ההיתר כמי שאינו והמים רבים על היין נסך ומבטלים אותו, לחזקיה ולמאן דמתני לרב שמואל בר יהודה אדרבין אסור שמצא מין את מינו וניעור, למאן דמתני לרב שמואל בר יהודה אמתניתין ס""ל כרבין. לר' יוחנן לרש""י כחזקיה ולתוס' (ד""ה חזקיה) כרבין.<br>2) לרב דימי מותר דקמא קמא של היין נסך בטל. לרבין ולרב שמואל בר יהודה ולר' יוחנן מותר שרואים את יין ההיתר כאילו אינו והמים מבטלים את היין נסך. לחזקיה לפי' רש""י אם היין הכשר היה רבה על המים אסור שמצא מין את מינו וניעור וצריך במים שיעור כדי לבטל את שניהם. ולתוס' (ד""ה חזקיה) לכו""ע מותר שרואים את ההיתר כאילו אינו והמים רבים על היין נסך."	עבודה זרה עג. - עג: ותוסי		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנד. בכמה מתבטלים כל איסורים שבתורה? 	"לרב ושמואל במינם במשהו שלא במינם בנותן טעם. לר' יוחנן ור""ל בין במינם ובין שלא במינם בנותן טעם חוץ מטבל ויין נסך שבמינם במשהו וכתבו התוס' (ד""ה חוץ וד""ה טבל) דגם מים במים ודבר שיש לו מתירין במשהו <sup>קמו</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמו.  כתב הר""ן ד־לענין הלכה קיי""ל כר' יוחנן ור""ל ומיהו אע""ג דאמרי כל איסו רי ם שבתו רה בנותן טעם אין שיעוריהם שוים שהרי רובם בששים ותרומה באחד ומאה וערלה באחד ומאתים דמפני חומר שבהם החמירו בשיעור טעם שלהם, ומיהו איכא דנפקי מהאי כללא כדבר שיש ל ו מתירים וחמץ בפסח דבין במינו ובין שלא במינו בכל שהוא לדעת הרי""ף. ורש""י בחולין פסק כשמואל.</span>"	עבודה זרה עג: ותוסי		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנה. אלו שני הטעמים שטבל במשהו ומדוע צריך את שניהם? 	"כתבו התוס' (ד""ה טבל) שטבל במשהו משום שכהתירו כך איסורו כדאמרינן הכא ומשום דיש לו מתירים כדאמר בירושלמי. ואם היה רק טעם דיש לו מתירים הו""א דוקא שהבעלים בעיר אבל אם אינם בעיר שצריך טורח והוצאה להגיע אליהם לא מקרי דבר שיש לו מתירים ולכן צריך לטעם שכהיתרו כך איסורו. ואם היה רק טעם שכהיתרו כך איסורו הו""א דלא הוי במשהו אלא טבל גמור שהתירו במשהו אבל מעשר ראשון הטבול לתרומת מעשר שהתירו לא הוי במשהו הו""א דאי סורו לא הוי במשהו לכך הוצרך טעם שיש לו מתירים <sup>קמז</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמז.  והר""ן תירץ בשם ר""ת דנפק""מ כשאין לו טבל ממקום אחר דאז לא הוי דבר שיש לו מתירים ולכן צריכים לטעם שכהיתרו כך איסורו .</span>"	עבודה זרה תוס' עג:		
