#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כח. לר""ט ור""ע שאמרו שאילו היו בסנהדרין לא נהרג אדם מעולם 1) הרי אין לחשוש שבמקום סיף היה נקב 2) והרי יש עובדי ע""ז ומחללי שבת? "	"1) כתבו התוס' (ד""ה דלמא) שר""ת תירץ שודאי אם אין שואלים אותם אין חוששים לכך אבל אם שאלום ולא ידעו תבטל עדותם. ולתוס' נראה דהא דקאמר לא נהרג אדם מעולם לאו דוקא אלא רוב פעמים לא היה נהרג, שעל ידי שהיו מרבים בבדיקות אי אפשר שלא יכחיש אחד מהם את חבירו. או שמיירי שקרום המח היה גלוי ויכולים לראות קודם שהרגו אם היה נקוב והיכא דאפשר חיישינן למיעוטא <sup>כג</sup>.<br>2) כתבו התוס' (ד""ה כמכחול) דשפיר אמרו שלא היה אדם נהרג משום שלא שכיחי כולי האי כי אם ברוצח ועריות. עוד תירצו ששואלים את העדים אם המחלל אינו טריפה, שהרי אם הוא טריפה הוה ליה עדות שאי אתה יכול להזימה, כיון שהוא כבר גברא קטילא.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>כג.  ו הרמב""ן בתי' אחד כתב שאף שבעלמא אין חוששים למיעו טא, ר""ע בדיני נפשות חייש .</span>"	מכות תוס' ז.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כט. בגלות אמרינן בשגגה פרט למזיד והיינו האומר מותר 1) מה פירוש אומר מותר 2 ) והרי בשבת כתיב בשגגה והאומר מותר חייב? 	"1) רש""י פירש שסבור שמותר להרוג את ישראל <sup>כד</sup>.<br>2) התוס' (ד""ה אלא) תירצו שבגלות כתוב פעמיים בשגגה למעט אומר מותר <sup>כה</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>כד.  והרמב""ן כתב בשם יש מפרשים שכאן פירושו שהיה כותי או בהמה ונמצא ישראל .
<br>כה.  והרמב""ן הוסיף שכתוב גם בלי דעת ובלי ראות, מיעטה בו תורה שגגות הרבה. ועוד תירץ שבשבת כתיב תחטא בשגגה, וכיון שהוא שוגג בחטא שאין לו ידיעה שהוא אסור תחטא בשגגה קרינא ביה. אבל הכא כתיב מכה נפש בשגגה, וההכאה עצמה בעינן שתהא בשוגג וזה מזיד הוא בהכאה. והריטב""א כתב דעוד תירצו שבשבת מיירי שאינו עוקר כל הגוף וכאן כשאינו יודע בהריגה שום איסור. ועוד כתב שיש מתרצים שכאן אומר מותר שסבר שהיה כותי או בהמה ו נמצא ישראל ושונה מאומר מותר בשבת.</span>"	מכות ז: ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ל. בלא איבה פרט לשונא. והא כתיב והוא לא שונא לו במשנה תורה<br>ולא אויב לו באלה מסעי? 	"כתבו התוס' (ד""ה פשיטא) בתי' בתרא שנכתב והוא לא שונא לו לומר שמיירי שהרגו בלא מתכוין ולכן מזיד בלא התראה אינו גולה עוד תירצו התוס' (ד""ה בלא) שבמשנה תורה נחזרת ונשנית בשביל דבר שנתחדש מיער <sup>כו</sup>. ולא אויב לו איצטריך למימר אפילו לא אויב לעדים ולדיינים""<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>כו.  והרמב""ן תירץ שלרבנן מהפסוק ""והוא לא שונא לו"" היה מקום לומר שזה דוקא בשונא שברור שהרגו בכונה, אך שונא שאפשר שהרגו שלא בכונה כן גולה, לפיכך הוצרכו ללמוד מ""בלא איבה"" שאף השונא שאפשר שהרג שלא בכונה אינו גולה. ולר' שמעון אם היה פסוק אחד הו""א שפטור אפי' במקום שא""א לומר שלדעת הרג, לכן נכתב והוא לא שונא לו, לומר שרק כשאתה יכול לומר שלדעת הרג אינו גולה, ואם לא, גולה. </span>"	מכות ז: - ח. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"לא. היה עולה בסולם ונשמטה שליבה מתחתיו, תני חדא חייב ותניא אידך פטור. במאי פליגי 1) בהו""א 2) למסקנא ומדוע חייב או פטור? "	"1) האם בתר שליבה אזלינן וחייב או בתר עולה אזלינן ופטור.<br>2) לכו""ע עליה היא. לנזקין חייב ולגלות פטור. לתוס' (ד""ה ואי) שליבה הנכפפת נחשבת דרך ירידה אלא שכאן מדובר שאין השליבה נכפפת כלל שמהודקת ולא התליעה.<br>איבעית אימא הא והא לגלות.<br>לרש""י אם התליע חייב דהוי ירידה<br>שהיא לצורך עליה ואם לא התליע פטור שאין כאן ירידה.<br>ואיבעית אימא הא והא דלא התליע. לרש""י אם אינו מהודק חייב שיש כאן ירידה ואם מהודק פטור <sup>כח</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>כח.  ו הרמב""ן כתב ששניהם ירידה שהיא צורך עליה, אלא שאם לא התליע ומהודק הוא קרוב לאונס ואינו גולה ואם התליע או לא מהודק גולה. והריטב""א ג""כ בשם יש מפרשים ששניהם ירידה שהיא צורך עליה, אלא שאם התליע או שאינו מהודק הוי שגגה קרוב למזיד, דמיירי בהתלעה ניכרת מבחוץ דומיא דלא מיהדק שהיה ניכר לו, ולכן אינו גולה, ואם לא התליע או מהודק גולה.</span>"	מכות ז: ותוס'		
