#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז. 1 אלו ב' דברים ר' יהודה נשיאה התיר ומה רצה להתיר ולא התיר ומדוע?	"התיר שמן של גוים כיון שלא נפשט איסורו ברוב ישראל.<p dir=""rtl"">התיר הנותן גט לאשה ואמר זה גיטך אם לא באתי מכאן עד שנים עשר חודש ומת בתוך שנים עשר חודש, דסבר כר' יוסי שזמנו של שטר מוכיח עליו [א&quot;ר אבא בריה דרבי חייא בר אבא ר' יהודה הנשיא הורה ולא הודו לו כל שעתו ואמרי לה כל סייעתו].</p><p dir=""rtl"">רצה להתיר אף פת של גוים ולא התיר דלא יקראו לו בי דינא שריא כמו שקראו ליוסי בן יועזר שהתיר ג' דברים, יוסף שריא.</p>"	עבודה זרה לז.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז. 2 'העיד יוסי בן יועזר איש צרידה על אייל קמצא דכן ועל משקה בי מטבחיא דכן ועל דיקרב למיתא מסתאב וקרו ליה יוסף שריא' באר!	"איל קמצא - רב פפא אמר שושיבא ונחלקו בחגב שראשו ארוך אם מותר, רב חייא בר אמי משמיה דעולא אמר סוסביל, דבראשו ארוך לכו&quot;ע אסור ונחלקו בכנפיו חופים את רובו ע&quot;י הדחק.<p dir=""rtl"">על משקא בי מטבחיא דשרי - לרב אפ' עצמם טהורים ולשמאול רק לטמאות אחרים אינם מטמאים ונחלקו האם טומאת משקים לעצמם היא דאוריתא או לא.</p><p dir=""rtl"">ועל דיקרב למיתא מסתאב - בשם רב נחמן ביארו לענין טומאה בחיבורים שרק דאיקרב ממש טמא טומאה שבעה ולא דאיקרב בדאיקרב, רבא אמר לא לתלות ברב נחמן בוקי סריקי אלא פי' בשם רב נחמן שהתיר להם ספק טומאה ברשות הרבים אף שאחרים סברו שזה הלכה ואין מורים כן.</p><p dir=""rtl"">וקרו ליה יוסף שריא כיון שהתיר ג' דברים.</p>"	עבודה זרה לז.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז: 1 הנוגע בנוגע במת מה נטמא מדאוריתא ומדרבנן?	"בחיבורים (בשעה שנוגע במת) נטמא שבעה מדאוריתא דכתיב &quot;הנוגע במת לכל נפש אדם וטמא שבעת ימים&quot; וכתיב &quot;וכל אשר יגע בו הטמא יטמא&quot; אבל אם פרש, מדאוריתא אינו מטמא אלא טומאת ערב דכתיב &quot;והנפש הנוגעת תטמא עד הערב&quot; ורבנן גזרו שגם הוא יטמא טומאת ערב.<p dir=""rtl"">בשם רב נחמן אמרו שיוסף בן יועזר העמידו על דאוריתא וא&quot;ל רבא דלא תתלו ביה בוקי סריקי (כפי' תוס' דקאי על ההיתר ולא על האיסור).</p>"	עבודה זרה לז:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז: 2 שלקות של גוים&nbsp;&nbsp;האם איסורם באכילה מדאוריתא או דרבנן?	"אינם אסורים אלא מדרבנן (שלא יהיו ישראל רגיל אצלו במאכל ובמשתה משום חתנות או משום שיאכילנו דברים טמאים).<p dir=""rtl"">קרא אסמכתא לזה &quot;אוכל בכסף תשבירני ואכלתי ומים בכסף תתן לי ושתיתי&quot; אוכל דומיא דמים מה מים שלא נשתנו ע&quot;י האור אף אוכל שלא נשתנה.</p>"	עבודה זרה לז:		
