#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכ. מנין שיאוש באבידה קונה מדאורייתא? 	"נאמר במשנה מה שמלה מיוחדת שיש בה סימנים ויש לה תובעים אף כל דבר שיש בו סימנים ויש לו תובעים חייב להכריז. רש""י פירש דשמלה לא באה מן ההפקר אלא יש לה תובעים למעוטי מידי דידעינן ביה דמיאש. [ובתוס' הרא""ש ובתוס' רבינו פרץ הקשו על דבריו שנהי דשמלה בידי אדם נעשית, דילמא הפקירה והתייאש ממנה]. והתוס' (ד""ה מה) פירשו דמה שמלה מיוחדת שיש בה סימן ואין הבעלים מתייאשים אלא תובעים שיחזירוה להם בסימנים. ואפילו אם סימנים לאו דאורייתא מ""מ ילפינן משמלה שדווקא דבר שיש בו סימן חייב להכריז שע""י שיש בו סימנים ימצא עדים. ובירושלמי יליף יאוש מן התורה מאשר תאבד ממנו ומצויה אצל כל אדם יצאה זו שאבודה ממנו ואינה מצויה אצל כל אדם, שמותר לקחתה כיון שהבעלים התיאשו."	"ב""מ  כז. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכא. מדוע כתוב שור בפרשת השבת אבידה? 	"שור לגיזת זנבו. רש""י פירש שאפילו שער שבסוף הזנב יחזיר. והתוס' (ד""ה לגיזת) פירשו שחייב לגוזזה בעתה אע""פ שאין בה שו""פ בשעה שגזזה."	"ב""מ כז. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכב. שה דאבידה לדברי הכל קשיא. ומדוע לא נאמר 1) לגיזותיו 2) לגללים 3) לסימנים? 	"1) שמשור ילפינן שאפילו לגיזת זנבו, וכ""ש שה לגיזותיו. וכתבו התוס' (ד""ה ושה) דליכא למימר דמלתא דאתיא בק""ו טרח וכתב לה קרא דכיון שנכתב שור לגיזת זנבו הוי גיזת שה בכלל כל אבידת אחיך.2) גללים אפקורי מפקר להו למי שטרח בו, ולא אתא קרא לרבונייהו דאין לו תובעים.3) מכך שתנא דמתניתין למד סימנים משמלה ש""מ דשה לאו לסימנים הוא דאתא."	"ב""מ כז. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קכג. ת""ר אשר תאבד פרט לאבידה שאין בה שו""פ רבי יהודה אומר ומצאתה פרט לאבידה שאין בה שו""פ. מאי בינייהו? "	"אביי אמר שאין נפק""מ ביניהם מר נפקא ליה מאשר תאבד ומר נפקא ליה מומצאתה. רבא הציע נפק""מ ונדחה, ולמסקנא פרוטה שהוזלה וחזרה והוקרה איכא בינייהו, מאן דאמר אשר תאבד איכא, ומאן דאמר ומצאתה בעינן דאית בה שיעור מציאה משעת אבידה ועד שעת מציאה."	"ב""מ כז."		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קכד. מדוע נאמר בברייתא שאין מעידים על המת ע""פ סימנים בבגדיו? "	או משום שסימנים לאו דאורייתא, או משום שחיישינן לשאלה, או משום שמיירי בסימנים שאינם סימנים כחיוורי וסומקי שהרבה כאלה יש.	"ב""מ כז:"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכה. תניא אין מעידין על השומא ואלעזר בן מהבאי אומר מעידים עלהשומא. באלו אופנים ניתן לבאר המחלוקת? (4) 	"1) אם סימנים דאורייתא או דרבנן.2) לכ""ע סימנים דאורייתא ונחלקו אם שומא מצויה בבן גילו.3) לכ""ע שומא אינה מצויה בבן גילו ונחלקו אם סימנים עשויים להשתנות לאחר המיתה.4) לכ""ע שומא אינה משתנה לאחר המיתה וסימנים דרבנן ונחלקו אם שומא סימן מובהק."	"ב""מ כז:"		
