#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מג. אחר ששנינו 'זה הכלל כל שהוא מין דגן וכו'' למה נצרכה המשנה לפרט את כל הדברים שעוברים בפסח?	כדי שיהיה בקי בהם ובשמותיהם וידע להזהר.	פסחים מג.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מג. חמץ גמור ע&quot;י תערובת וחמץ נוקשה בפני עצמו האם הם בלאו, ומנין (לתערובת)?	"ר&quot;מ סובר שחמץ נוקשה הוא בלאו, ר&quot;א סובר שחמץ גמור ע&quot;י תערובת בלאו וחכמים אומרים שאינו בלאו. תנא דמתניתין סובר שבשניהם עובר.<p dir=""rtl"">רב יהודה הבין ותניא כוותיה שחמץ ע&quot;י תערובת חמור מחמץ נוקשה, לכן לר&quot;מ עוברים גם בתערובת, אבל לר&quot;א אין עוברים בנוקשה. רב נחמן סבר שנוקשה חמור מתערובת, ולכן לר&quot;א שמחיב בתערובת יחייב בנוקשה, אבל לר&quot;מ בתערובת פטור.</p><p dir=""rtl"">טעמו של ר&quot;א דכתיב &quot;<u>כל</u> מחמצת לא תאכלו&quot; כל לרבות תערובת, אבל מכרת פטור, אף דכתיב &quot;כי <u>כל</u> האוכל מחמצת ונכרתה&quot; זה מבעי לרבות נשים, וקשה מה דורש מ&quot;<u>כי</u> כל&quot;. חכמים 'כל' לא דרשי ולכן סוברים שאינו עובר על תערובת חמץ.</p>"	פסחים מג.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מג: האם נשים חיבות במצה ואסורות בחמץ ומנין?	"אף שבכל לאוים שבתורה חייבות, כאן כיון דהוקש אכילת חמץ לאכילת מצה &quot;לא תאכל עליו חמץ שבעת ימים תאכל עליו מצות&quot; היה ס&quot;ד לפטור הנשים שפטורות ממצות עשה שהזמן גרמא, לכן כתיב &quot;<u>כי כל</u> האוכל מחמצת ונכרתה&quot; לרבות נשים {כיון דקאי באוכלים מרבה אוכלים}. ר&quot;א דורש מ'כל' וחכמים מ'כי כל'.<p dir=""rtl"">אחר שהתרבו נשים לאיסור חמץ, מקישים להיפך מצה לחמץ, כמו שחיבות על חמץ כך חיבות במצה.</p>"	פסחים מג:		
