#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכא. א נכרי וקטן שבאו לכבות האם מניחים אותם ומה מותר לומר לגוי ומדוע?	"נכרי שבא לכבות אין אומרים לו כבה ואל תכבה מפני שאין שביתתו עליהם והוא עושה על דעת עצמו. אמר רב הונא בדלקה התירו לומר כל המכבה אינו מפסיד, ואין לו ראיה מהמשנה.<p dir=""rtl"">קטן שבא לכבות אין שומעים לו מפני ששביתתו עליהם, ואין ראיה מכאן שקטן אוכל נבלות ב&quot;ד מצווים להפרישו, שהכי בקטן שעושה על דעת אביו ולכן אסור.</p>"	שבת קכא.		טז
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכא: א כופין קערה וכו' ועל צואה של קטן' איזה צואה והיכן עומדת?	"על צואה של קטן ודאי מותר ולא קאי על זה, שהיא ראויה לכלבים אינה מוקצה שעומדת לבוא מאתמול כמעינות המושכים. <p dir=""rtl"">אלא בצואה של תרנגולים מפני הקטן, ואם מונחים בחצר הם כגרף של רעי, אלא באשפה שבחצר ומפני הקטן שמשחק שם.</p>"	שבת קכא:		טז
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קכא: ב האם מותר להרוג מזיקים בשבת ברצו אחריו ובלא רצו (לרש&quot;י ולתוס')?	"רש&quot;י: רצו אחריו - ריב&quot;ל אמר שכל המזיקין נהרגים ואפי’ לר&quot;י שמחייב במלאכה שאינה צריכה לגופה. לא רצו אחריו - רק ה' שרצים מותרים ורק אליבא דר&quot;ש. ואלו הם זבוב שבארץ מצרים, וצירעה שבנינוה, ועקרב שבחדייב, ונחש שבארץ ישראל, וכלב שוטה בכל מקום. (בשו&quot;ע נקט כדעת רש&quot;י, וה' שרצים לאו דוקא אלא כל שנושכים וממיתים).<p dir=""rtl"">רבא בר רב הונא התיר לכתחילה להרוג נחשים ועקרבים בשבת אפי’ שאין רצים אחריו, ורב הונא אסר. לפי תומו ודאי מותר להרוג אפי’ לר&quot;י שזה רק דרבנן.</p><p dir=""rtl"">תוס': רצו אחריו - ה' שרצים מותר לכו&quot;ע אפי’ לר&quot;י. לא רצו אחריו - ריב&quot;ל התיר להרוג את כל המזיקים וכר&quot;ש וכן רבא בר רב הונא, אבל רב הונא אסר אפי’ לר&quot;ש.</p>"	שבת קכא:		טז
