#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לד. באלו אופנים ניתן לבאר שרבי לא שנה את אמו אנוסת אביו אף דבפלוגתא קמיירי?	א. אי אפשר לקיים בה גם שהאסורה לזה מותרת לזה וגם שאחותה שהיא יבמתה מתייבמת.<br>ב. משום שמשנתנו ר' יהודה דאסר באנוסת אביו כמדויק מכך שנשנית בשש עריות חמורות מאלו, וְדאי עבר ונסיב לא קתני. ואף דגם בלא דאי משכחת לה באופן דיעקב אנס כלתו והוליד ממנה בן ומת ראובן בלא בנים ונפלה לה קמי ברה, לא נשנית משום דבאחותא דהיתרא קמיירי באחותא דאיסורא לא קמיירי.	יבמות י.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לה. ללוי דאמר דאי נמי קתני מדוע לא שנו במשנתנו גם את החולץ ליבמתו וחזר וקדשה ומת בלא בנים? (י:)	"לר' יוחנן שחלוצה זו חייבי לאוין היא וחייבי לאוין בני חליצה ויבום וא""כ צריכות חליצה ובמשנה פוטרות מחליצה. לר""ל שחלוצה זו לאחין מחייבי כריתות ואכן תפטור את צרתה, משום דאינה בצרת צרה שהרי צרתה אסורה לכל האחים."	יבמות י:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לו. החולץ ליבמתו וחזר וקדשה. האם החולץ או האחים חייבים על החלוצה או על הצרה כרת ומדוע? (י:)	"לר""ל אין חייב על החלוצה כרת והאחים חייבים על החלוצה כרת. בין הוא ובין האחים חייבים על הצרה כרת. דאמר קרא אשר לא יבנה, כיון שלא בנה שוב לא יבנה. איהו הוא דקאי בלא יבנה אבל אחיו כדקיימי קיימי ועלה דידה הוא דקאי בלא יבנה, הא צרה כדקיימי קיימי.<br>לר' יוחנן בין הוא ובין האחין אינם חייבים לא על החלוצה כרת ולא על הצרה כרת. דאיהו שליחותא דאחים קעביד ואיהי שליחותא דצרה קעבדה."	יבמות י:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז. כיצד ניתן לפרש את הברייתא החולץ ליבמתו וחזר וקדשה ומת צריכה חליצה מן האחין, עמד אחד מן האחים וקדשה אין לה עליו כלום?	"רב ששת תירץ לרישא אליבא דר' יוחנן דחייבי לאוין נינהו ולכן צריכה חליצה מן האחים, והסיפא כר""ע דאמר דאין קידושין תופסים בחייבי לאוין. ודבריו עלו בקשיא.<br>רב אשי סבר כריש לקיש דהאחים חייבים על החלוצה כרת וסיפא ניחא, ומתרץ לה לרישא דברייתא דקתני צריכה חליצה באחים שנולדו לאחר חליצה וקידושין של שני וכר' שמעון דאמר ייבם ולבסוף נולד צריכה חליצה מן האחין שנולדו לאחר חליצה, וביארו התוס' (ד""ה צריכה ) דאינה מתייבמת מאחר דאסורה לבעלה. דהשתא במותר לה נאסרה באסור לה לא כ""ש. רבינא סבר כרבי יוחנן דהחלוצה אסורה על כולם בלאו ורישא ניחא, ומתרץ לסיפא דקתני אין לה עליו כלום באחים שנולדו לאחר חליצה או אפילו אחר קידושין, וכשמת זה החולץ קדשה אותו ילוד אין לה עליו כלום, ולאו משום חליצה אלא משום דהויא אשת אחיו שלא היה בעולמו מנפילה ראשונה, וכרבנן דאמרי אפילו ייבם ולבסוף נולד אסורה. כתבו התוס' (ד""ה כמאן) דהוה מצי לאוקמי כר""ש כגון שנולד קודם שקדשה שאסורה אף לר""ש משם אשת אחיו שלא היה בעולמו, אלא ניחא ליה לאוקמי כרבנן ונולד בין קודם שקידשה ובין אחר שקידשה."	יבמות י: - יא.		
