#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"סא. אמר שמואל שבח שפר ושעבוד צריך לימלך, באר, ומה הדין אם לא כתבו שעבוד וטרף בע""ח או נגזל? "	"הסופר צריך לימלך במוכר שדה לחבירו ולשאול אותו אם יקבל עליו בשטר המכירה שהוא שיעבד לו נכסיו למכירה זו שאם יבוא בעל חובו ויטרפנה מן הלוקח שיוכל הלוקח 1) לגבות את הקרן 2) לגבות את השבח שהשביח בה לפני הטירפא 3) ואם יוכל לגבות משפר עידית שבנכסים. ומה שלא אישר לא יכתוב כיון דס""ל דבשטרי מכר אחריות לאו ט""ס דעביד איניש דזבין ליומיה.כתבו התוס' (ד""ה שעבוד) שאם לא כתבו שעבוד, אם בעל חוב טרפה לא יגבו אפילו מבני חורין ואם נגזל טרפה גובה אפילו ממשועבדים. [ורש""י טו,א ד""ה אמליך חלק שגם בנגזל לא יגבו]."	"ב""מ יד. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"סב. ראובן שמכר שדה לשמעון ובא בע""ח דראובן וטרף משמעון, האם יכול ראובן לעשות דין עמו ומדוע, ולמאי נפק""מ ? "	"אמר אביי שרק אם מכר באחריות יכול ראובן לעשות דין עמו דא""ל אם תוציא ממנו יחזור עלי. וא""ד אפילו שלא באחריות נמי דא""ל לא נוח לי שיהיה לשמעון תרעומת עלי. רש""י (ד""ה לאשתעויי דינא) כתב שנפק""מ כגון שהבע""ח יכול לטעון ולומר פרעתיך כך וכך. וכן שיוכל לטעון שיש לי עליך תביעה ואני מעכב חוב זה תחתיו. [ועי' בתוס' רי""ד שהקשה על שתי הנפק""מ].והתוס' (ד""ה דינא) כתבו שנפק""מ:1) אם אמר שמעון אין לי עדים ואין לי ראיה ואח""כ מצא עדים או ראיה, שהוא אינו יכול להביאם וראובן יביאם.2) כשבעל חוב חייב שבועה דאורייתא לראובן והשתא יגלגל עליו שבועה שלא פרע אבל לשמעון לא ישבע אלא שבועה דרבנן, ושבועה דאורייתא חמורה בנרות דולקות ונודות נפוחות.3) כשראובן פקח ובעל דברים.4) שאינו מעז ברצון נגד ראובן לפי שידע שפרעו.5) אם יכול ראובן ללכת עמו לב""ד הגדול ושמעון אינו יכול <sup>מו</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>מו.  והרשב""א והרא""ש כתבו עוד שתי נפק""מ:  הקרקע אפוטיקי, דאילו בא שמעון הלוקח לדון עמו הרי בעל חוב מסלקו לגמרי מן הקרקע ואפילו מהשבח ונותן לו הוצאה בלבד, ואילו ראובן שם לו את הקרקע ונוטל בשיעור חובו בלבד.</span>"	"ב""מ יד. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סג. ראובן שמכר שדה לשמעון ולא נתן מעות ויצאו עליה עוררים, האם יכול הקונה לחזור בו ומדוע? 	"אם מכרה שלא באחריות עד שלא החזיק בה יכול לחזור בו, מכי דייש אמצרי אינו יכול לחזור בו דא""ל חייתא דקטרי סברת וקבלת. רש""י פירש דדייש אמצרי הוא תיקון גבולי השדה והגבהתם ובזה קונה את הקרקע בחזקה. התוס' (ד""ה עד) פירשו שכבר קנה את הקרקע בקנין גמור ועד שלא דייש אמצרי והיינו שהלך לאורכה ולרוחבה לא סמכא דעתיה ויכול לחזור, מכי דייש אמצרי סמכא דעתיה ואינו יכול לחזור בו.אם מכרה באחריות יכול לחזור בו, כיון שלא נתן מעות ויש עוררים עתה שהמעות בידו יעכבם. ואיכא דאמרי אפילו מכרה באחריות אינו יכול לחזור בו דא""ל רק כשיטרפו אותה ממך תוכל לבטל את המקח שאיני חושש לעירעורם."	"ב""מ יד.- יד: ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סד. תניא לאכילת פירות כיצד הרי שגזל שדה מחבירו והרי היא יוצאה מתחת ידו, כשהוא גובה גובה את הקרן מנכסים משועבדים ופירות גובה מנכסים בני חורין. איך מדובר ומי הגובה? (4) 	1) לרב שגזל שדה מחבירו ומכרה לאחר והשביחה ובא הנגזל1) 2) והוציא הכל מהלוקח ובא הלוקח לגבות.ולשמואל:2) רבא ביאר שגזל שדה מחבירו מלאה פירות ואכל את הפירות וחפר בה בורות שיחין ומערות ובא הנגזל לגבות.3) רבה בר רב הונא ביאר שנטלוה מסיקין מהגזלן מחמתו ובא הנגזל לגבות. ולרבא ולרבה בר רב הונא מדובר שעמד הגזלן בדין על הקרן ולא עמד בדין על הפירות לפני שמכר השדה.4) רב אשי ביאר שלצדדים קתני, שגזל שדה מחבירו מלאה פירות ואכל את הפירות ומכר את השדה לאחר, ובא הנגזל והוציאה מהלוקח. הלוקח בא לגבות מהמוכר את הקרן והנגזל בא לגבות מהגזלן את הפירות.	"ב""מ יד: -טו. "		
