#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כב. 1 האם מתחילים ומשירים בפרשה פחות מג' פסוקים ומדוע?<p dir=""rtl"">פרשת בראשית של מעמדות, ר&quot;ח ופרשה של ה' פסוקים בעלמא כיצד קוראים אותה?</p>"	"לשייר בפרשה פחות מג' פסוקים - אסור, גזירה משום היוצאים [במקום שאין חשש ליוצאים כגון שרב שם אין לחשוש ליוצאים]. להתחיל - ת&quot;ק מתיר שלא חושש לנכנסים מפני שמי שנכנס שואל, וי&quot;א שאסור שחוששים לנכנסים וכן נקט ריב&quot;ל.<p dir=""rtl"">בסתם פרשה - נחלקו כנ&quot;ל, ת&quot;ק אומר שקורא פסוק אחד מפרשה השניה וי&quot;א ג'.</p><p dir=""rtl"">במעמדות וכיוצא בו בר&quot;ח שאין להמשיך הלאה - רב אמר דולג ושמואל אמר פוסק והלכתא דולג ואמצעי דולגן (רש&quot;י ביאר הלכתא על מעמדות, ואחרים פ' על ר&quot;ח, אמצעי הינו שני והגר&quot;א נקט שהוא שלישי וע' ברמב&quot;ן מה שהאריך בסוגיא זו).</p>"	מגילה כב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כב. 2 כמה קרואים עולים לתורה ביום חול, תענית ציבור ות&quot;ב ומדוע?	"כל יום שיש בו ביטול מלאכה קוראים ג' לכן בחול, בת&quot;צ ות&quot;ב קוראים ג'. <p dir=""rtl"">נחלקו בבריתא גבי ת&quot;ב, שדעת ת&quot;ק שאם חל ביום שאין בו קריאת התורה קורא אחד ומפטיר אחד ור' יוסי אמר לעולם קורא ג' ומפטיר אחד. רב אשי סבר שבת&quot;צ ובת&quot;ב קוראים ד' כיון דאיכא תוספת תפילה, ונדחה.</p>"	מגילה כב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כב. 3 'רב איקלע לבבל בתענית צבור קם קרא בסיפרא פתח בריך חתים ולא בריך, נפול כולי עלמא אאנפייהו ורב לא נפל על אפיה' מדוע נהג כן?	"פתח בריך חתים ולא בריך - איכא למימר שקרא בישראל ואחר תקנה ולכן פתח ובירך ומה שלא חתם משום שבת&quot;צ קוראים ד' וכשהוא נמצא אין לחשוש ליוצאים. ואינו מוכח, דאיכא למימר שקוראים בת&quot;צ ג' (וכן עיקר) ומעשה היה קודם תקנה, ורב קרי במקום כהן ולכן פתח ובירך, ואף שהוא לא היה כהן קרא במקום כהן שהוא חשוב יותר מכל הכהנים {ואף שבמקום שמואל הכניע עצמו תחתיו דוקא בפניו משום כבודו אבל שלא בפניו חשוב טפי}.<p dir=""rtl"">נפול כו&quot;ע אאפיהו ורב לא נפל - איכא למימר שהיה לפניו רצפה של אבנים ולפני שאר העם לא היה ולכן הם נפלו והוא לא, ולא הלך אליהם שלא להטריח את הציבור. אב&quot;א רב עשה פישוט ידים ורגלים וכל העם לא וכדעולא שלא אסרה תורה אלא פישוט ידים ורגלים, ולא רצה לעשות בלא פישוט ידים ורגלים כדי לא לשנות ממנהגו, אב&quot;א אדם חשוב אסור ליפול על פניו בציבור אם אינו יודע שיענה כיהושע בן נון.</p>"	מגילה כב.		
