#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו האיסור בישול?	"כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק א&#x27;) בשם המג&quot;א (ס&quot;ק י&#x27;) דהאיסור הוא לרכך דבר ע&quot;י חום, ואפי&#x27; דבר שמתקשה חייב מפני שבתחילה נתרכך (שעה&quot;צ ס&quot;ק ד&#x27;) [ולפי הרבה אחרונים (רב פעלים ח&quot;ב סי&#x27; נ&quot;ב, דעת תורה למהרש&quot;ם סעי&#x27; ה&#x27;, אג&quot;מ או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ו&#x27;?) זהו דוקא בדברים שאינם אוכלים אבל באוכלים ליכא איסור, וע&quot;ע בכלכלת שבת מלאכת מבשל ונשמת אדם כלל כ&#x27; ס&quot;ק ו&#x27; (כללים בהלכות שבת נספחים סי&#x27; ב&#x27;)]"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו האיסור לחמם את המתכת?	"בתחילה כשנעשה רך חייב משום מבשל, אח&quot;כ כשנעשה גחלת בוערת חייב משום מבעיר (לחם משנה, מג&quot;א ס&quot;ק י&#x27; ומחה&quot;ש שם, שעה&quot;צ ס&quot;ק א&#x27;) [והערוה&quot;ש (סעי&#x27; י&quot;ז) תי&#x27; דאם נעשה גחלת זהו כבישול שנהפך מחי למבושל אבל לצרפו הוא פחות מזה ואינו אלא מבעיר], והחזו&quot;א (סי&#x27; נ&#x27; ס&quot;ק ט&#x27;) ס&quot;ל דאם מגיע ליד סולדת בו אסור משום חצי שיעור [ואפ&quot;ה מותר להחזיר קדירה שיש תבשיל בתוכה], ולא מהני מה שכבר נתחמם קודם לכן דהרי עכשיו חזר לקדמותה ומש&quot;ה יש איסור בישול גם על חוט של ברזל בנורה, אבל שאר הפוסקים (אג&quot;מ או&quot;ח ח&quot;א סי&#x27; צ&quot;ג, מנח&quot;ש ח&quot;א סי&#x27; י&quot;א, שבות יצחק שהיה וחזרה פ&quot;ד אות ה&#x27;) סוברים דאין בו משום בישול אלא אם מאדים."	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם מדליק נר האם חייב משום מבשל?	{נראה דבנר של שמן אינו חייב דלא אכפת ליה בבישול השמן משא&quot;כ בנר של שעוה חייב מפני שניחא ליה שצריך להמס השעוה כדי שיעלה על הפתילה וידליק (וע&quot;ע במ&quot;ב דרשו)}	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם שייך איסור בישול בעצמות של עוף בטשאלינ&quot;ט?	"רשז&quot;א (שש&quot;כ פ&quot;א סעי&#x27; י&quot;ח) אוסר מפני שהן מתרככות ע&quot;י רוב בישול, אבל האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ו) מתיר דאינו ראוי לאכילה, ואע&quot;פ שיש איסור לרכך דבר קשה אע&quot;פ שאינו אוכל היינו דוקא אם זהו כוונת הבישול אבל אם כוונת הבישול הוא לאכילה אינו חייב אם מרכך דבר אחר שאינו אוכל {וצ&quot;ב דפס&quot;ר הוא} [ולפי האג&quot;מ יהא מותר ליתן חמין לתוך כוס פלסטיק חד פעמי אע&quot;פ שהוא מתרכך, ונראה דיש להקל אפי&#x27; לרשז&quot;א דהרי הוא כלי שני וגם אין בישול אחר בישול]"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו השיעור בישול 1) גמורה 2) כמאכל בן דרוסאי?	"1) כשיעור גרוגרת אפי&#x27; בב&#x27; וג&#x27; מקומות, ואפי&#x27; מצד אחד 2) ה&quot;נ כגרוגרת אפי&#x27; בב&#x27; וג&#x27; מקומות [והרמב&quot;ם ס&quot;ל דבמאכל בן דרוסאי אינו חייב בגרוגרת אלא בכולו (ערוה&quot;ש סעי&#x27; ו&#x27;, ע&quot;ש)], אבל מבואר בגמ&#x27; מנחות (נ&quot;ז ע&quot;א) דכיון שהוא כמאכל בן דרוסאי אינו חייב עד שיהיה בשני צדדין [ומדרבנן אסור בכל גווני] (מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;) [ויתכן דעירוי כלי ראשון דאינו מבשל אלא כדי קליפה והוי כמאכל בן דרוסאי מצד אחד אינו אלא איסור דרבנן, וחידוש הוא (שעה&quot;צ ס&quot;ק ה&#x27;), ויש מדחין (תורת המלאכות ס&quot;ק ס&quot;ב בשם הגר&quot;נ קרליץ) דכל הסוגיא מיירי לגבי צלייה אבל לגבי בישול הוי איסור דאורייתא אפי&#x27; כמאכל בן דרוסאי מצד אחד]"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"במעשה שבת, מהו שיטת 1) ר&#x27; מאיר 2) ר&#x27; יהודה 3) ר&#x27; יוחנן הסנדלר?"	1) בשוגג מותר לכולם בשבת, במזיד מותר לכולם במוצש&quot;ק [ורש&quot;י בכתובות (ל&quot;ד) ע&quot;פ השמ&quot;ק ס&quot;ל במזיד אסור לו לעולם ולאחרים מותר בו ביום] 2) בשוגג מותר לכולם במוצש&quot;ק [ולרש&quot;י בכתובות מותר לאחרים בו ביום], במזיד אסור לו לעולם ומותר לאחרים במוצש&quot;ק 3) בשוגג אסור לו לעולם ומותר לאחרים במוצש&quot;ק, במזיד אסור לכולם לעולם	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כיצד קיי""ל?"	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-2bae889df34e26bb28d8d7e1ab22a6d8f4e16e65.jpg"">"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין באיסורי דרבנן?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-2bae889df34e26bb28d8d7e1ab22a6d8f4e16e65.jpg"">"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בספק בישול?	"כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק ב&#x27;) דהקנס הוא איסור דרבנן ואמרינן ספק דרבנן לקולא, וביאר ספר לוית חן (אות מ&quot;ג) ע&quot;פ הפר&quot;ח (סי&#x27; תצ&quot;ז סעי&#x27; ג&#x27;) דהיינו דוקא בספיקא דדינא ומש&quot;ה מקילינן אפי&#x27; בדבר שיש לו מתירין משא&quot;כ בתערובות או שאר ספק במציאות מחמירינן בדבר שיש לו מתירין (עי&#x27; מ&quot;ב דרשו) [וצ&quot;ב מבין השמשות דאזלינן לחומרא (מ&quot;ב לעיל סי&#x27; רס&quot;א ס&quot;ק ו&#x27;) אע&quot;פ שהוא ספיקא דדינא, ומ&quot;מ מבואר בביה&quot;ל (שם ד&quot;ה ואין) דהיינו דוקא בבין השמשות דר&quot;ת אבל בבין השמשות דגאונים יש להקל בדיעבד, וכן בזמן תוספת שבת יש להקל, וע&quot;ש מש&quot;כ שם], ויש מחלקין בין מח&#x27; באיסור דאורייתא למח&#x27; באיסור דרבנן (גר&quot;ז סי&#x27; רנ&quot;ג בקו&quot;א, קצה&quot;ש סי&#x27; קכ&quot;ד ס&quot;ק ג&#x27;), ויש מחלקין אם יש שיטה שהוא מותר לכתחילה (פסק&quot;ת הע&#x27; 48), וגם צריך לדקדק אם הוא דעת יחידאה או לא, עי&#x27; בפסק&quot;ת (אות ז&#x27;), ועי&#x27; בכללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; ב&#x27; הע&#x27; 133) דהביא סתירה ברע&quot;א אם מחלקין בין ספיקא דדינא לספיקא במציאות, ובסוף מסיק דאין מדמין שבותים אהדדי"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) בשאר מלאכות בכלל 2) בהוצאה 3) בזורע ונוטע 4) בחפץ אחר שיכול להגיעו ע&quot;י מלאכה?	"1) הבעל התרומה ס&quot;ל דר&quot;מ מקיל בשוגג דוקא במבשל וכדומה דמעיקרא חזי לכוס אבל בשוחט ושאר מלאכות דלא חזי מעיקרא כלל מודה דאסור לו [ולאחרים (ב&quot;י)] עד מוצש&quot;ק, אבל הטור חולק עליו וס&quot;ל דאין חילוק, וקיי&quot;ל כהטור [לפי הגר&quot;א דפסק כר&quot;מ] 2) החיי&quot;א מצדד להקל בשוגג אפי&#x27; להמחבר שיהיה מותר בשבת אבל מסיים דיש להחמיר בכל איסורי דאורייתא (ביה&quot;ל ד&quot;ה אחת) {אבל לכאורה הוא צירוף עם שיטת הגר&quot;א, וכן מפורש בביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; שי&quot;ט סעי&#x27; א&#x27; ד&quot;ה הבורר)} 3) כתב הביה&quot;ל (ד&quot;ה אחת) דמבואר בגיטין (נ&quot;ג ע&quot;ב) דלפי ר&#x27; יהודה דס&quot;ל דאסור עד מוצש&quot;ק היינו דוקא כשניכר הקנס אבל בנוטע וזורע דאינו ניכר צריך לעקור הנטיעה 4) חפץ שנמצא בבית אפל שהדליק בו נר, כתב המנח&quot;ש (ח&quot;ב סי&#x27; ט&quot;ז אות א&#x27;) דמותר ליהנות ממנו, וכ&quot;כ האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ב סי&#x27; ע&quot;א) אבל מסיים דבעל נפש יחמיר, אבל אם פתח קופסה באיסור אסור ליהנות ממאכל שבתוכה (אג&quot;מ או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; קי&quot;ט אות ה&#x27;) {וצ&quot;ב החילוק}, ואם טלטל מפתח דרך רה&quot;ר כתב האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ב סי&#x27; ע&quot;ז) דאסור ליכנס לבית, אבל רשז&quot;א (מנח&quot;ש ח&quot;ב סי&#x27; ט&quot;ז אות א&#x27;) מקיל, והמ&quot;ב לקמן (סי&#x27; תקי&quot;ח ס&quot;ק מ&quot;ה) כתב דאסור ליהנות מלפתות שבבור, ודחה רשז&quot;א (מנח&quot;ש ח&quot;א סי&#x27; ה&#x27; אות ב&#x27;) דע&quot;י פתיחת הבור נחשב כאילו הוא נהנה מהמאכל ישר, ועי&#x27; במ&quot;ב דרשו שמאריכים בזה {ועי&#x27; מש&quot;כ לקמן (ס&quot;ס תקי&quot;ח) דלא נחשב כנהנה ממעשה עבירה אבל עדיין יש חשש שמא יאמר לגוי לעשותו, וזהו רק בגוי ולא בישראל בשוגג, אבל בישראל במזיד מצדד המנח&quot;ש (ח&quot;א סי&#x27; ה&#x27; עמ&#x27; כ&#x27;) דחמיר טפי}"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כשאסור לו, האם הוא מותר בהנאה?	"כן (מ&quot;ב ס&quot;ק ד&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ז&#x27;) {וצ&quot;ע מנר, ואולי יש לחלק בין איסור לעולם לאיסור עד מוצש&quot;ק, א&quot;נ י&quot;ל דבודאי אסור ליהנות מאותו דבר, והא דאמרינן דמותר בהנאה היינו דאינה תופסת דמיה וכמ&quot;ש המ&quot;ב}"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בהקדירה?	"כשאסור לו לעולם צריך להכשיר הקדירה אחר שבת שיש בו בליעות של איסור [אבל בזה יש להקל בהגעלה על כלי חרס (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק א&#x27;, כה&quot;ח ס&quot;ק ט&#x27;)], אבל כשמותר לו במוצש&quot;ק [כגון בשוגג או בישול לחולה] פשוט דא&quot;צ להכשירו דעכשיו הבליעות מותרות (תשובת הרשב&quot;א, מג&quot;א ס&quot;ק א&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ד&#x27;)"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כשמותר במוצש&quot;ק, האם צריך להמתין בכדי שיעשו?	"כתבו הב&quot;י והב&quot;ח דתלוי במח&#x27; ראשונים (ביצה כ&quot;ד ע&quot;ב) למה צריך להמתין בכדי שיעשו במלאכה שנעשית ע&quot;י גוי, דלפי תוס&#x27; הטעם הוא שמא יאמר לגוי לעשותו בשבת ובישראל לא חיישינן שמא יאמר לישראל לעשות לו מלאכה וגם הישראל לא ישמע לו דאין אדם חוטא ולא לו, אבל לפי רש&quot;י דאסור ליהנות ממעשה שבת ה&quot;נ אסור ליהנות ממעשה שבת שנעשית ע&quot;י ישראל, אמנם מפורש בתוס&#x27; בחולין (ט&quot;ו ע&quot;א) דאפי&#x27; להטעם דאסור ליהנות ממעשה שבת מותר בישראל דמילתא דלא שכיחא לא גזרו [והקשה מהרש&quot;ל דתקנת חז&quot;ל היה בכל אופן ואפי&#x27; אם &quot;פונקט&quot; אופן זה לא שכיח, ויש עוד פירוש מריטב&quot;א בעירובין דאפי&#x27; לרש&quot;י טעם התקנה הוי שלא יאמר לגוי לעשותו ורק גדר התקנה היתה שלא ליהנות ממעשה שבת אבל פשוט דבמלאכת ישראל לא שייך טעם התקנה], וכן פסק השו&quot;ע דמותר מיד במוצש&quot;ק (מג&quot;א ס&quot;ק ב&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;), אמנם חש&quot;ו דינו כגוי וצריך להמתין בכדי שיעשו (ביה&quot;ל לקמן סי&#x27; שכ&quot;ה סעי&#x27; י&#x27;, ד&quot;ה א&quot;י), והוסיף הכתב סופר (או&quot;ח סי&#x27; נ&#x27;) דמסעדה המבשל בקביעות לאחרים לצורך פרנסתו בודאי קנסו אפי&#x27; אחרים מליהנות ממנו."	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין ביו&quot;ט שחל במוצש&quot;ק?	"אסור לאוכלו ביו&quot;ט שאין שבת מכין ליו&quot;ט (מג&quot;א ס&quot;ק ב&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;) "	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין לגבי האנשים שבישל בעבורם?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ב&#x27;) לגבי אסור לבטל איסור לכתחילה אמרינן דכל מי שנתבטל בעבורו בכלל הקנס שמא יאמר לגוי לבטלו משא&quot;כ בבישול בשבת בלא&quot;ה צריך להמתין בכדי שיעשו כשבישלו ע&quot;י גוי וא&quot;כ דינם כאחרים ולא כהוא עצמו (מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;) {וצ&quot;ע ממג&quot;א לעיל (סי&#x27; רנ&quot;ג ס&quot;ק י&quot;א) דכתב דבני ביתו הוו כהוא עצמו, ודלא כמשמעות הב&quot;י (שם עמ&#x27; ס&#x27;)}"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	דבר שאסור לו לעולם ולאחרים עד מוצש&quot;ק, מה הדין אם נתערב בהיתר 1) בשבת 2) במוצש&quot;ק?	"1) חידש המג&quot;א (ס&quot;ק ב&#x27;) דמגו דהוי דבר שיש לו מתירין לגבי האחרים ואינו בטל אפי&#x27; באלף ה&quot;ה לו, והביא ראיה מרמב&quot;ם בפיהמ&quot;ש בביכורים (פ&quot;ב מ&quot;ב) דביכורים שנתערבו באחרים לא בטל אפי&#x27; לזרים כשהוא חוץ לירושלים דהוי דבר שיש לו מתירין לכהנים [והר&quot;ש חולק וס&quot;ל דהוי דבר שאין לו מתירין לגבי הזרים], והמ&quot;ב (ס&quot;ק ה&#x27;) הביא שהחוות דעת חולק על המג&quot;א וס&quot;ל דלא אמרינן מגו ולגבי לו מותר דהוי דבר שאין לו מתירין, וביאר דביכורים שאני דהוי ב&#x27; איסורים, איסור חוץ לירושלים ואיסור זרים משא&quot;כ במעשה שבת הוי איסור אחד {ויש עוד סברא להתיר כמ&quot;ש הר&quot;ש דלא אמרינן מגו}, והערוה&quot;ש (סעי&#x27; ט&#x27;) פסק כהחוו&quot;ד דלגבי לו הוי דבר שאין לו מתירין ולא אמרינן מגו 2) כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ב&#x27;) דפשוט דהוי דבר שאין לו מתירין דלגבי לו אסור לעולם ולגבי אחרים מותר מיד, וזהו כוונת השו&quot;ע (יו&quot;ד ס&quot;ס ק&quot;ב) דמותר דומיא דתרומה, וביאר המג&quot;א דתרומה שנתערב בחולין הוי ג&quot;כ דבר שאין לו מתירין דלגבי כהנים לעולם מותר [ולא אמרינן מגו מכהן טמא דלגבי איסור זרות אין לו מתירין (רע&quot;א)] ולגבי ישראל לעולם אסור, והוסיף רע&quot;א דה&quot;ה אם נתערב בשבת לאחר שבת מותר (מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ג)"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו בכלל שוגג?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ג&#x27;) אם עשה ע&quot;פ הוראת חכם או שכח הוי בכלל שוגג (מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;) [ועי&#x27; בפתח&quot;ת (יו&quot;ד סי&#x27; צ&quot;ט ס&quot;ק ה&#x27;) בשם הצמח צדק דהשואל מהלומדים ולא שאל מבעלי הוראה המפורסמים לא מקרי שוגג], ואומר מותר נמי נחשב כשוגג (שעה&quot;צ לעיל סי&#x27; רנ&quot;ט ס&quot;ק כ&quot;ד)"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) באונס 2) במתעסק?	"1) כתב הכה&quot;ח (ס&quot;ק כ&#x27;) דאינו אסור [וע&quot;ע בפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ג&#x27;), ועי&#x27; בדעת תורה למהרש&quot;ם (ס&quot;ק א&#x27;), וביאר הפסק&quot;ת (הע&#x27; 113) דכוונתו בעכו&quot;ם שאנסוהו לעשות מלאכה שלא במקום סכנה ועל זה כתב דהוא חמיר טפי משוגג, ובאמת מקורו הוא מא&quot;ר (ס&quot;ק ה&#x27;) והוא עצמו כתב דאין לדמות אונס לשוגג, ויתכן לפרש כוונתו דאונס קיל טפי] 2) העונג יו&quot;ט (סי&#x27; כ&#x27;) ס&quot;ל דדינו כשוגג, אבל רשז&quot;א (שש&quot;כ פ&quot;י הע&#x27; מ&quot;ד) מקיל, וכן מצינו בביה&quot;ל (סי&#x27; שט&quot;ז סעי&#x27; ה&#x27; ד&quot;ה חייב) לגבי צד דמתעסק קיל טפי, וכן ראינו בפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ב&#x27;) בזרק סכינה על דבר תלוש והלכה ושחטה (פסק&quot;ת הע&#x27; 113)"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במעשה חרש, שוטה, וקטן?	"מבואר מביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; שכ&quot;ה סעי&#x27; י&#x27; ד&quot;ה א&quot;י) דליכא איסור מעשה שבת כשעשו חש&quot;ו לצורך עצמן, ורק כשעשו לאחרים צריך להמתין בכדי שיעשו [ולא חיישינן שמא ירבה בשבילו]"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כשאסור עד מוצש&quot;ק, האם מותר לצרכי מצוה?	"האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;א סי&#x27; קכ&quot;ו ענף ג&#x27; - ד&#x27;) מחדש דמותר משום מצות לאו ליהנות ניתנו, אבל במקום אחר (ח&quot;ד סי&#x27; ס&quot;ט אות ה&#x27;) כתב דאסור, וכן נקט החוט שני דאסור אפי&#x27; במקום מצוה (עי&#x27; אז נדברו ח&quot;ו סי&#x27; ע&quot;ז)"	סימן שיח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	השוחט לחולה שיש בו סכנה 1) שנחלה מבעוד יום 2) שנחלה בשבת, מה הדין לגבי בריא?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-dee3884fdba236d0ea3256d12a8eeb619fed9f7e.jpg"">"	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם בישל 1) ע&quot;י ישראל 2) ע&quot;י עכו&quot;ם, בעבור חולה שיש בו סכנה, מה הדין לבריא?	"1) אסור גזירה שמא ירבה בשבילו, ומותר במוצש&quot;ק [ומותר לטעום בשבת] (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;א) 2) ה&quot;נ אסור שמא ירבה בשבילו ומותר במוצש&quot;ק וא&quot;צ להמתין בכדי שיעשו כיון שבישל בהיתר (מג&quot;א ס&quot;ק ז&#x27;), ולפי הרא&quot;ה לית ביה משום בישול עכו&quot;ם דלא שייך הכא חתנות, וכ&quot;כ הגר&quot;א (ס&quot;ק ז&#x27;) והמ&quot;ב (ס&quot;ק י&quot;ד), אבל יש חולקים על הרא&quot;ה וס&quot;ל דאסור משום בישול עכו&quot;ם, והמ&quot;ב לקמן (סי&#x27; שכ&quot;ח ס&quot;ק ס&quot;ג) סותם לאיסור, ולגבי הכלים מצטרף הרא&quot;ה עם עוד שיטות דהסומך שלא להכשיר הכלים לא הפסיד"	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו האיסור להרבות בשיעורים?	"אם מרבה לאחר שהוא על האש לכו&quot;ע אסור מדאורייתא, ואם מרבה לתוך הקדירה קודם שנתנו על האש לפי הרשב&quot;א אסור מדרבנן ויש ראשונים דס&quot;ל דאף בזה אסור מדאורייתא (ב&quot;י, מג&quot;א ס&quot;ק ו&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ג), והמ&quot;ב ס&quot;ל דהעיקר הוא הדעה דהוא איסור דאורייתא"	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם צריך לבשל לחולה שיש בו סכנה ויש לפניו גם חולה שאין בו סכנה?	אע&quot;פ שמותר לעכו&quot;ם לבשל בעבורו מ&quot;מ כיון דאסור לישראל לבשל בעבורו אסור לחולה שאין סכנה ליהנות ממנו גזירה שמא ירבה בשבילו [דלא כפמ&quot;ג] (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ב, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ט)	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין לגבי בריא אם קצץ פירות לחולה שיש בו סכנה 1) שנחלה מבעוד יום 2) שנחלה בשבת?	"1) אם נגמר הפרי מבעוד יום אינו מוקצה ומותר לבריא [ותמה הערוה&quot;ש (סעי&#x27; י&quot;ד) למה לא חיישינן שמא ירבה בשבילו, וכ&quot;ת דסגי בפרי אחד א&quot;כ לימא בבישול נמי דסגי בחתיכה אחת [כפשוטו יש איסור ריבוי שיעורים לבשל חתיכה גדולה ולקצוץ פרי גדול דיש בהם שיעור כגרוגרת משא&quot;כ בשחיטה ליכא ריבוי שיעורים כששוחט בהמה גדולה דאין בו שיעור בנטילת נשמה (ר&quot;י באק)], ועי&#x27; פמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ח&#x27;) ושש&quot;כ (פ&quot;ל הע&#x27; קנ&quot;ו) מה שתירצו, וצ&quot;ב], אבל אם לא נגמר מבעוד יום נמצאת שמגדל והולך בשבת ואסור משום נולד, כ&quot;כ הב&quot;י ורמ&quot;א בשם הארחות חיים, אבל השיג עליו המג&quot;א (ס&quot;ק ח&#x27;) דנימא מה שגדל והלך בטל ברוב [ואע&quot;פ שהוא דבר שיש לו מתירין מ&quot;מ לא היה ניכר מעולם (כמ&quot;ש במ&quot;ב לעיל סי&#x27; ש&quot;י ס&quot;ק ל&quot;ג), וכן הוא בשמ&quot;ק (ב&quot;ק ס&quot;ט ע&quot;א בהגהות ר&quot;ב רנשבורג) ליישב קושיית תוס&#x27;], וכן מצינו בבהמה דלא חיישינן מה שגידל באמצע שבת (תוס&#x27; ביצה ל&quot;ז ע&quot;ב) (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ז) 2) בודאי מוקצה משום מחובר (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ו)"	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם מעמיד סאמעווא&quot;ר לחולה שיש בו סכנה, האם מותר לבריאים לשתות ממנו?	"יש שרצו להתיר דהוי כמו שחיטה דהוא כלי גדול וא&quot;א למלא רק מעט מים, אבל פסק הערוה&quot;ש (סעי&#x27; ט&quot;ז) לאיסור דאתי לשתות ממנו הרבה בריאים ואז ודאי יש חשש שמא ירבה בשבילם, ע&quot;ש, וכן מחמיר רשז&quot;א (שש&quot;כ פל&quot;ב הע&#x27; קצ&quot;ג)"	סימן שיח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) בתולדת אור 2) תולדת חמה 3) חמה?	"1) אסור מדאורייתא (מג&quot;א ס&quot;ק ט&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ז), וע&quot;ע בערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&#x27; - כ&quot;ב) דחידש ע&quot;פ הרמב&quot;ם וירושלמי דאין איסור מן התורה אלא כשמבשל על האש [ולפיכך התיר ליתן בצלים ושומים לתבשיל שאינו על האש דלא ניחא ליה שיתבשלו], ואח&quot;כ (בסעי&#x27; כ&quot;ה) כתב דלפי היראים אפי&#x27; בתולדת אור הוי איסור דאורייתא (ועי&#x27; בערוה&quot;ש סעי&#x27; ל&quot;ט) 2) קיי&quot;ל כרבנן [שחולקים על ר&#x27; יוסי] דס&quot;ל דאסור מדרבנן גזירה אטו תולדת אור [שהרואה אינו יודע אם היא תולדת חמה או תודלת אור משא&quot;כ בחמה עצמה (רש&quot;י שבת ל&quot;ט ע&quot;א, ערוה&quot;ש סעי&#x27; י&quot;ז)] 3) מותר [דחמה באור לא מיחלף (רש&quot;י, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;א)]"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדיעבד אם בישל על תולדת חמה במזיד?	"כתב רע&quot;א דאסור בשבת ומסתפק אם מותר לו לאחר שבת (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ח) {ולכאורה צ&quot;ע דהביה&quot;ל (ד&quot;ה המבשל) הביא דעת הגר&quot;א להקל במזיד באיסורי דרבנן והקשה עליו מגמ&#x27; מפורשת בגיטין, אמנם השעה&quot;צ (ס&quot;ק של&quot;ט ס&quot;ק כ&quot;ד) פסק למעשה להקל באיסורי דרבנן אפי&#x27; במזיד}"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להטמין ביצה בחול 1) בשבת 2) מבעוד יום?	"1) אסור מפני שהוא מבשל בתולדת חמה, וגם אסור משום הטמנה (מג&quot;א ס&quot;ק י&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&#x27;) 2) השו&quot;ע פסק דאסור מפני הטמנה בדבר המוסיף הבל [ואפי&#x27; במבושל כל צרכו (פמ&quot;ג, ביה&quot;ל ד&quot;ה להטמינה)], אבל רע&quot;א הביא הרשב&quot;א דמתיר דס&quot;ל דתולדת חמה אינו מוסיף הבל וגם מיירי בביצה צונן [דאילו בחם הרי אמרינן (ב&quot;ב י&quot;ט ע&quot;א) דחול חמימי חיים וקרירי מקרר] (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ט, שעה&quot;צ ס&quot;ק כ&quot;ד)"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בגג רותח מחמת החמה?	"המהרש&quot;ל מקיל לצלות עליו דלא מיחליף בתולדות האור, אבל השיגו עליו המג&quot;א (ס&quot;ק י&#x27;) ורע&quot;א דמבואר בירושלמי דאסור, וכ&quot;כ הרשב&quot;א וטל אורות, והמ&quot;ב (ס&quot;ק כ&#x27;) סותם לאיסור"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	בחמי טבריה, מה הדין אם 1) מבשל עליו 2) משהה עליו 3) מטמין בתוכו?	"1) הוי תולדות חמה ואסור מדרבנן ולוקין מכת מרדות (גמ&#x27; שבת מ&#x27; ע&quot;א, מג&quot;א ס&quot;ק י&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&#x27;) 2) כתב המג&quot;א (ס&quot;ק י&#x27;) דמותר לשהות עליו מערב שבת (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&#x27;), והוסיף רע&quot;א דמותר לשהות אפי&#x27; על תולדות אור דלא גרע מגרוף וקטום דלא שייך ביה שמא יחתה (ביה&quot;ל ד&quot;ה ואפילו) 3) אסור משום הטמנה דבר שמוסיף הבל (מ&quot;ב שם)"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) במיקרוגל 2) בישול ע&quot;י כימיקול כגון calcium oxide?	"1) האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ג סי&#x27; נ&quot;ב) מדייק מרש&quot;י (שבת ל&quot;ט ע&quot;א) דכתב דפטור על תולדות חמה מפני שאין דרך בישול בכך, משמע דאם יהיה דרך בישול כגון מיקרוגל אסור מדאורייתא, וכ&quot;כ השבט הלוי (ח&quot;י סי&#x27; ס&quot;ב) וריש&quot;א (שבות יצחק דיני מיקרוגל פ&quot;א אות ד&#x27;), אכן רשז&quot;א (מנח&quot;ש ח&quot;א סי&#x27; י&quot;ב בהערות, שש&quot;כ פ&quot;א הע&#x27; קכ&quot;ז) ס&quot;ל דאסור מדרבנן, וכוונת רש&quot;י הוא דדרך בישול הוא באש 2) כתב כללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; א&#x27; סעי&#x27; א&#x27;) דמסתבר דאפי&#x27; להאג&quot;מ אינו דאורייתא אבל לכו&quot;ע אסור מדרבנן"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם בישל בחמה האם מותר לחזור ולבשלה באור?	"הפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ו&#x27;) כתב דפטור ואפשר דאפי&#x27; מותר הוא [מיירי בחמי טבריה], אמנם כתבו האחרונים (חוט שני ח&quot;ב פכ&quot;ט ס&quot;ק ו&#x27;, שבט הלוי ח&quot;י סי&#x27; ס&quot;ב) דיש להחמיר אם מתחילה נתבשלה ע&quot;י מיקרוגל דאפשר שאינו פועל בישול רגיל כמו החמה [או חמי טבריה]"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם דוד שמש נחשב כחמה או תולדת חמה?	"דנו האחרונים בזה (עי&#x27; מ&quot;ב דרשו) {ונראה דאם נתחמם הכלי וע&quot;י זה מחמם המים אסור, ואין לומר דמותר מחמת זה וזה גורם דהרי הוא נהנה מתולדת חמה ורק לגבי ביטול אמרינן זה וזה גורם והדבר בטל וכמ&quot;ש לקמן (סעי&#x27; ט&#x27;)}"	סימן שיח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן תבשיל על הכירה קודם שהוסק?	"אסור מדרבנן (מג&quot;א ס&quot;ק י&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ב), ורע&quot;א מסתפק אם מותר להניח דבר לח בעודו רותח ולאחר שנצטנן יסיק הנכרי את הכירה דהרי בשעה שהניחו ע&quot;ג הכירה ליכא איסור אפי&#x27; אם היה שם אור כבר"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש בישול אחר בישול אם נצטנן 1) בדבר יבש 2) בדבר לח?	"1) לא [דכשנצטנן אינו בטל הבישול הראשון משא&quot;כ בדבר לח (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ט), ואע&quot;פ שברוטב אינו בטל בישול הראשון מ&quot;מ לא חילקו בדבר (ריש&quot;א, מ&quot;ב דרשו)] 2) יש בזה מח&#x27; ראשונים, הרמב&quot;ם והרשב&quot;א והר&quot;ן ס&quot;ל דאין בישול אחר בישול אפי&#x27; בדבר לח שנצטנן, אבל רש&quot;י ורבינו יונה הרא&quot;ש והטור ס&quot;ל דאסור, ולפי רבינו ירוחם ורבינו יונה אינו אסור אלא אם הוא נשתבח ע&quot;י הבישול [ונקרא מצטמק ויפה לו], והשו&quot;ע סותם כהרא&quot;ש ודעימיה דיש בו משום בישול אחר בישול, והרמ&quot;א הביא תנאי של רבינו ירוחם ורבינו יונה דצריך להיות מצטמק ויפה לו, אבל המג&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ג) הביא בשם הב&quot;ח דהעיקר כהשו&quot;ע ואסור אפי&#x27; אם אינו מצטמק ויפה לו [דלא כט&quot;ז (שעה&quot;צ ס&quot;ק ל&quot;ו), ועי&#x27; מש&quot;כ לקמן (סעי&#x27; ח&#x27;)] (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ה), אבל הערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&quot;ו) פסק כהרמ&quot;א ורבינו ירוחם, וביאר סברתו דכיון דהוא מצטמק ורע לו א&quot;כ אינו מכוין לבישול אלא לחמם קצת ונמצאת דהוי פס&quot;ר דלנ&quot;ל."	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להחזירו 1) לאש ממש 2) לכלי שני?	"1) אסור לכו&quot;ע לכל הפחות משום איסור חזרה (ביה&quot;ל ד&quot;ה יש, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ד) 2) יש להקל אפי&#x27; בדבר לח שנצטנן [דלא מיחזי כמבשל] (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ג) {ומשמע דיש מקום להחמיר דיש בישול אחר בישול בדבר לח וממילא מיחזי כמבשל, אבל כתבו האחרונים (מנח&quot;י ח&quot;ה סי&#x27; קכ&quot;ז ס&quot;ק ד&#x27;, מנח&quot;ש ח&quot;ב סי&#x27; ל&quot;ד אות כ&quot;ב) דזהו דוקא לפי המחבר אבל לפי הרמ&quot;א אין מקום להחמיר כלל, ומ&quot;מ כתב המנח&quot;י דיש מקום להחמיר ביד נכוית בו}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה נקרא נצטנן?	"לפי השו&quot;ע כל זמן שהוא פחות מיד סולדת בו [וה&quot;ה אם הוריקו לכלי שני (פמ&quot;ג, ביה&quot;ל ד&quot;ה אם, חזו&quot;א סי&#x27; ל&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ג בשם ר&quot;ן), ולפי&quot;ז קשה מפינה ממיחם למיחם דדוחק לאוקמיה מכלי ראשון לכלי ראשון, ועוד קשה איך ימלא כוס מחמין אם נפסק הקילוח, והאגלי טל (האופה ס&quot;ק י&quot;א אות ח&#x27; בהשמטות) חולק על הפמ&quot;ג, ועי&#x27; מנח&quot;ש (ח&quot;ב סי&#x27; ו&#x27; אות א&#x27;) וכללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; א&#x27; הע&#x27; 92)], אבל לפי הרמ&quot;א לקמן (סעי&#x27; ט&quot;ו) צריך להיות נצטנן לגמרי (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ד)"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש דבר לח עם הדבר יבש?	"כפשוטו אינו מותר אלא יבש ממש, וכן משמע מגר&quot;ז (סעי&#x27; י&quot;א), אכן הב&quot;י לעיל (סי&#x27; רנ&quot;ג עמ&#x27; ס&quot;ב) הביא מרבינו ירוחם דאם רובו יבש מותר (ועיי&quot;ש בהע&#x27; ס&#x27;), וכ&quot;כ המנחת כהן (מובא בפמ&quot;ג סי&#x27; רנ&quot;ג מש&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ג, שם א&quot;א ס&quot;ק מ&quot;א, סי&#x27; רנ&quot;ט מש&quot;ז ס&quot;ק ג&#x27;), והכריע האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ז&#x27;) דבשעת הדחק אולי יש להקל. וכל זה אם יש משקין ממש, אבל אם יש לחלוחית בעלמא הקילו הפוסקים (קצות השלחן סי&#x27; קכ&quot;ד סעי&#x27; ט&quot;ז, ועי&#x27; במ&quot;ב דרשו) {ונראה להקל וכמ&quot;ש האג&quot;מ בטיפין מבושלים בתוך הכוס דיכול להקל דהוי פס&quot;ר דלנ&quot;ל}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בקטשופ?	"האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ה&#x27;) ס&quot;ל דהוא דבר לח כיון שהוא נוזל, ואפ&quot;ה מקיל להניחו על דבר גוש דהוא ב&#x27; חומרות, ויש אחרונים דמקילין דאע&quot;פ שהוא דבר לח מ&quot;מ אינו כדבר לח שנצטנן דהרי לא איבד מעלתו [אמנם, כבר כתבנו דעל סברא זו י&quot;א דאמרינן לא פלוג, ומש&quot;ה מחמירים ברוטב]"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש בו איסור אם כבר נתבשל כמאכל בן דרוסאי?	"זהו נמי מח&#x27; ראשונים, הרא&quot;ש ורשב&quot;א ור&quot;ן ורמב&quot;ן ורבינו יונה ומאירי ס&quot;ל דשוב אין בו איסור בישול ומותר [וכתב הב&quot;י דלא מצינו דיש בזה גזירה דרבנן, ועוד כתב הב&quot;י (עמ&#x27; תט&quot;ז) דאפשר דאסור מדרבנן להניחו כנגד המדורה משום דהוי כמבשל ע&quot;ג האור אע&quot;פ שכבר נתבשל כמאכל בן דרוסאי], אבל הרמב&quot;ם והטור ואו&quot;ז וריב&quot;א וספר התרומה וסמ&quot;ג וסמ&quot;ק והגהות מיימוניות ורש&quot;י ס&quot;ל דאסור מדאורייתא [ויש סתירה בתוס&#x27; בזה בפרק כירה], ולמעשה השו&quot;ע פסק דאסור [ולפיכך אסור להחזיר קדירה שלא נתבשל כל צרכה לכירה אע&quot;פ שהוא עודו בידו והכירה גו&quot;ק (ביה&quot;ל ד&quot;ה שייך)], אבל בדיעבד אינו אסור משום מעשה שבת דיש הרבה ראשונים דמתירים (ביה&quot;ל ד&quot;ה אפילו, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ז)"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר יבש 1) שנתבשל מבעוד יום 2) שנשרה בכלי ראשון מבעוד יום?	"1) מותר לשרותו עד שיהיה נימוח בכלי ראשון בשבת (מג&quot;א ס&quot;ק י&quot;ד, מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ג), אבל לא יניחנו ע&quot;ג האש [מפני חזרה, וגם מפני בישול אחר בישול (שעה&quot;צ ס&quot;ק מ&quot;ו) {וי&quot;מ ששייך איסור זה רק בצונן וי&quot;מ משום חשש הגסה, עי&#x27; מ&quot;ב עו&quot;ה במשנת שעה&quot;צ}] 2) הרמב&quot;ם מקיל לשרותו בכלי ראשון בשבת, וביאר הב&quot;י דדייק הכי מדתנן כל שבא בחמין חוזרין ושורין בחמין בשבת, אבל רש&quot;י פי&#x27; דר&quot;ל מבושל מבעוד יום, ולפיכך פסק השו&quot;ע דאם רק נשרה בכלי ראשון מבעוד יום אסור לשרותה בשבת, וביאר המ&quot;ב (ס&quot;ק ל&quot;א) דיש לחוש שמא יתוסף מעט בישול כשמניחו פעם שני בחמין, והפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק י&quot;ד) מצדד דכל המח&#x27; הוא דוקא בדבר שדרכו וטבעו קל להגמר בישולו בכלי ראשון, ועל זה מסיים המג&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ד) דטוב להחמיר, ומ&quot;מ מסיים המ&quot;ב (ס&quot;ק ל&quot;א) דמותר לשרותו בכלי שני"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	דבר שלא נתבשל עדיין, האם מותר להניחו בכלי שני?	אסור לשרותו בכלי שני משום מיחזי כמבשל, חוץ בתבלין דלא מיחזי כמבשל (מג&quot;א ס&quot;ק ט&quot;ו, מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ד) [ולפי המ&quot;ב גם יש לחוש לקלי הבישול, אבל החזו&quot;א ס&quot;ל דאין לנו אלא מה שאמרו חז&quot;ל]	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לערות 1) מכלי ראשון 2) מכלי שני?	"1) אסור לערות מכלי ראשון על דבר שלא נתבשלה דעירוי כלי ראשון מבשל כדי קליפה (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ה) 2) מותר לערות מכלי שני ואינו מבשל וגם לא מיחזי כמבשל, אולם אסור לערות מכלי שני על קלי הבישול דיש בזה חיוב חטאת (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ו) {ונראה דבקלי הבישול מבשל את כולה ולא רק כדי קליפה}, אבל פחות מיד סולדת בו מותר [וצ&quot;ע למה כתבו הט&quot;ז ושאר אחרונים צונן (ביה&quot;ל ד&quot;ה היא), אמנם כתב הערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&quot;ז) דה&quot;ה דמותר בפושרים, וזהו דוקא כשהם ראוים בלאו הכי, דאם לאו הרי ס&quot;ל להערוה&quot;ש דאסור אפי&#x27; בצונן משום מכה בפטיש], ומותר אפי&#x27; לשרותו (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ז) [והערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&quot;ז) מסתפק אם מותר לשרותו דשמא מיחזי כמלאכה]"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו קלי הבישול?	"איתא במתני&#x27; דמליח הישן וקולייס האספנין הוו קלי הבישול, והם דגים מלוחים דע&quot;י הדחה בחמין נגמר מלאכתן (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ו), וכתב הרמב&quot;ם דה&quot;ה כל דבר דק ורך ביותר הוי בכלל קלי הבישול (ביה&quot;ל ד&quot;ה וקולייס), והוסיף הרמ&quot;א בשם ההגהות מרדכי דה&quot;ה כל דבר שאינו ראוי כלל בלא שרייה אסור מפני שזהו גמר מלאכה [ולא נקט טעם משום מיחזי כמבשל מפני שרצה לנקוט טעם דאורייתא (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ח) א&quot;נ מפני שההגהות מרדכי לא ס&quot;ל כתוס&#x27; שיש איסור דרבנן בכלי שני מפני מיחזי כמבשל (ביה&quot;ל ד&quot;ה וה&quot;ה) {ולפי האחרונים דיש מכה בפטיש באוכלים, יש לומר כפשוטו דמיירי בצונן ואסור משום מכה בפטיש}], ומבואר בגמ&#x27; (שבת ל&quot;ח ע&quot;ב) דביצה בכלל קלי הבישול, וה&quot;ה אטריות של מרק נמס (instant soups) (כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; י&quot;א סעי&#x27; ב&#x27;, שם נספחים סי&#x27; י&quot;א) {ואין לומר שהם ראוים לאכילה אפי&#x27; ע&quot;י צוננים שהרי מבואר בסמוך בהערינ&quot;ג דאין זה נפק&quot;מ}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר שיכול לאכול ע&quot;י הדחה בצונן כגון הערינ&quot;ג?	אע&quot;פ שכמה אחרונים מקילין להדיחן בחמין מ&quot;מ הט&quot;ז ושלחן עצי שיטים והחיי&quot;א מחמירים, וכן פסק המ&quot;ב (ס&quot;ק ל&quot;ו) לחומרא, וביאר הביה&quot;ל (ד&quot;ה חוץ) דאין להקל בהערינ&quot;ג דלפעמים הוא משל שנה שעברה והוי בכלל מליח הישן, ועוד ידוע ששמה טונינא ומבואר בכמה ראשונים (ערוך, רש&quot;י שבת ל&quot;ט, ר&quot;ן) דקולייס הוא טונינא, ואע&quot;פ שראוי לאכול הטונינא בלא הדחה כלל מ&quot;מ חייב עליו כמו שאר דברים שנאכלין כמות שהן חיין	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להדיח אוכלים בצונן כדי שיהיה ראוי לאכילה?	"הפמ&quot;ג והלבוש וחיי&quot;א אוסרים משום מכה בפטיש על אוכלים, אבל השיג עליהם הביה&quot;ל (ד&quot;ה והדחתן) בכמה ראיות דליכא איסור מכה בפטיש על אוכלים, ע&quot;ש, אכן הערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&quot;ט) ס&quot;ל כהפוסקים דיש מכה בפטיש על אוכלים, וזהו דוקא כשאינו יכול לאוכלה כלל [ולגבי בורר המלח שעל גביו, י&quot;ל דמותר כמו קליפה וכמ&quot;ש בהדחת דם (שש&quot;כ פי&quot;א הע&#x27; י&quot;ג, מ&quot;ב דרשו)] {וכן מבואר בירושלמי (פ&quot;ז ה&quot;ב) דאיכא מכה בפטיש במי ששחק תומי לאחר שנתן עליהם משקין ונגמרו מלאכתן}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לעשות מי סודה בשבת?	"אפי&#x27; להמחמירים במכה בפטיש הכא מותר דהמים ראוים לשתיה אפי&#x27; בלא החמצן (עי&#x27; רב פעלים ח&quot;א או&quot;ח סי&#x27; י&quot;ח, שש&quot;כ פי&quot;א הע&#x27; קל&quot;ג, מנח&quot;י ח&quot;ט סי&#x27; ל&quot;ג) {וצ&quot;ע דהרב פעלים כתב דליכא מכה בפטיש דהרי ראוי לשתיה, ובמקום אחר (ח&quot;ב ס&quot;ס נ&quot;ב) כתב דעשיית צנימין הוי מכה בפטיש דזהו גמר המלאכה אע&quot;פ שהיה ראוי לאכילה קודם לכן}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו הדברים האסורים לעשות משום איסור בישול בעשיית טיי&quot;א בשבת?	1) אם יערה מים חמים מכלי ראשון על עלי טיי&quot;א יש בו חשש דאורייתא שהם מבשלים כדי קליפה, וכ&quot;ש אם מעמידנו על התנור עד שיהיה יד סולדת בו&lt;br&gt;2) אם נותן העלים לתוך כלי שני אסור משום חשש קלי הבישול [והוא איסור דאורייתא] או לכל הפחות הוא מיחזי כמבשל {ואינם בכלל תבלינים} (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ט)	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו העצות לעשות טיי&quot;א בשבת?	"1) מערב שבת יערה מכלי ראשון על העלים [ויהפך אותם כדי שיגיע כדי קליפה על כולם (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ט, שעה&quot;צ ס&quot;ק נ&quot;ט), וישהה החמין על הטיי&quot;א מעט זמן כדי שיתבשל (ערוה&quot;ש סעי&#x27; כ&quot;ח)], ועדיף טפי להעמידו על התנור כדי שיתבשלו מבעוד יום, ואח&quot;כ ייבש העלים, וביום השבת יכול לערות עליהם מכלי ראשון, ואח&quot;כ יכול לערות המי עסענ&quot;ס לתוכו דהוי כלי שני [ויש מפקפקין דיש לחוש שמא יתבשל בעירוי פעם שני מה שלא נתבשל מחמת העירוי בפעם ראשון כמו שחיישינן דאין שורין דבר שנשרה מאתמול, ודחה השעה&quot;צ (ס&quot;ק ס&quot;ג) דיש כאן ס&quot;ס להתיר, שמא ההלכה כהרמב&quot;ם דמתיר לשרות מה שנשרה מאתמול, ועוד יש ראשונים דס&quot;ל דאין בישול אחר בישול אם כבר הגיע לכמאכל בן דרוסאי ומסתמא העירוי כדי קליפה נתבשל אותה קליפה כמאכל בן דרוסאי, ואינו דומה לשורין דאז יש חשש שמא הראשון לא בישל כלל בפנימית המאכל]&lt;br&gt;2) יש עצה שמובחרת טפי שיתקן העסענ&quot;ס מבעוד יום ויערנו לתוך כלי שני [ואין צביעה באוכלים (שעה&quot;צ ס&quot;ק ס&quot;ד)], ואם העסענ&quot;ס עדיין חם טוב יותר לערות לתוכו מכלי ראשון [לחוש להשיטות דיש צביעה באוכלים (שע&quot;ת ס&quot;ק י&quot;ד, שעה&quot;צ ס&quot;ק ס&quot;ה) {דאין נקרא צביעה אלא המשקין שהוא מונח בכלי ולא במשקין המערה, וכן מצינו לגבי ריסוק שלגים ומלח לקמן (סי&#x27; ש&quot;כ סעי&#x27; ט&#x27;), וצ&quot;ב קצת} {ואע&quot;פ שמבואר לקמן (ס&quot;ס ש&quot;כ) דאינו אסור אלא כשמכוין לצביעה, נראה דהכא מכוין לצביעה שאינו רוצה שטיי שלו יהיה לבן, וכמו שמצינו ש-crystal pepsi לא הצליח}] {ומדלא כתב עצה לצביעה שיערה לתוך כלי שלישי ש&quot;מ דלא היה לו ג&#x27; כלים, ובזה הוסר קושיית העולם על האג&quot;מ דהקיל ע&quot;י כלי שלישי}, והבית מאיר התיר לערות מכלי ראשון על עסענ&quot;ס הצונן ע&quot;י כמה צירופים, אבל דחה הביה&quot;ל (ד&quot;ה דהוי) דכל בעל נפש יחוש לעצמו שלא יעשה הכי&lt;br&gt; "	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין ב-tube המחוברים ל-urn?	יש מחמירים לסתום השפופרת דחוששים שמא נכנסו בו מים צוננים ולא הוחמו כל צרכן ולאחר שפותח המיחם מיד נתבשלו המים, ואם נתבשלו המים קודם לכן אע&quot;פ שנצטננו אח&quot;כ יהא מותר לדידן דנוהגין כהרמ&quot;א דמותר כל זמן שלא נצטננו לגמרי, אמנם ראיתי מהגר&quot;מ היינעמאן שליט&quot;א שמומחים ניסו ליתן צבע במים ובאיזה דקות נתפזרו לשפופרת והצבע היה שוה בשוה עם המים שבמיחם, ש&quot;מ שהמים חמין הולכים לשפופרת ולפיכך א&quot;צ לסתום השפופרת קודם שבת. 	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בטיי&quot;א שבתוך השקית?	"חידש האור לציון (ח&quot;ב פ&quot;ל אות ג&#x27;) דמותר לערות עליו מכלי שני דעירוי מבשל רק כדי קליפה ויש הפסק ע&quot;י השקית, אכן ריש&quot;א (שבות יצחק בישול פכ&quot;ט אות ו&#x27;) חושש דאפשר שהוא מבשל קצת יותר מכדי קליפה [ועוד כתב הבנין ציון (ח&quot;א סי&#x27; י&quot;ח אות ג&#x27;) דיש לחוש שמא יש עלי טיי&quot;א כנגד החורים שבשקית] (מ&quot;ב דרשו) {ומלבד זה לכאורה יש בו חשש איסור לישה, וכעין זה יש מעוררים על סחיטת לימון על סוכר דיש בזה חשש לישה}"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בכלי שלישי?	"כתב הערוה&quot;ש (סעי&#x27; כ&quot;ח) דעינינו רואות שטיי&quot;א מתבשלים בכלי שלישי, והשיג עליו האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ט&quot;ו) דאפי&#x27; במים צוננים ישתנה צבע המים, ולפיכך מקיל בכלי שלישי {ויש מדייקין מדלא כתב המ&quot;ב עצה זו ש&quot;מ דלית ליה ההיתר דכלי שלישי, ויש לדחות דמיירי כשאין לו עוד כוס, והא ראיה דלא כתב עצה זה להוציא עצמו מחשש צביעה וכמ&quot;ש למעלה}, אולם יש לדון לאסור דהם ודאי קלי הבישול ומבואר בפמ&quot;ג דאין חילוק בין עירוי כלי שני לכלי שלישי, ואע&quot;פ שהם ראויים ע&quot;י מים צוננים הרי כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק ל&quot;ו) בשם כמה אחרונים לגבי הערינ&quot;ג דאין זה נפק&quot;מ, ולפיכך נראה דודאי יש מקום להחמיר בטיי&quot;א"	סימן שיח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש בישול אחר אפיה?	"היראים ס&quot;ל דיש בישול אחר אפיה דהביא ראיה מגמ&#x27; פסחים (מ&quot;א ע&quot;א) דאינו יוצא במצה שבישלה אחר אפיה, ודחה הראבי&quot;ה ראיתו דשאני התם דבעינן טעם מצה וכמ&quot;ש בברכות (ל&quot;ח ע&quot;ב), והסמ&quot;ק הביא עוד ראיה להיראים מגמ&#x27; פסחים (שם) דאם צלה הקרבן פסח ואח&quot;כ בישלה חייב לפי שהבישול מבטל את הצלייה, אכן כתב הב&quot;י דכי היכי דדחה הראבי&quot;ה הראיה ממצה דשאני התם דבעינן טעם מצה, ה&quot;נ איכא לדחויי שאני התם דכתיב ובשל מבושל מ&quot;מ, ולמעשה כתב הרמ&quot;א דנהגו ליזהר לכתחילה לחוש לשיטת היראים"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן פת בכלי שני?	"הסמ&quot;ג והטור כתבו דהיראים אוסר אפי&#x27; בכלי שני, וביאר הטור דס&quot;ל דפת הוי כמו מלח לחד לשון בגמ&#x27; דחיישינן שמתבשל אפי&#x27; בכלי שני, אבל הסמ&quot;ק כתב דמחמיר דוקא בכלי ראשון, ויסוד המחלוקת אינו בבישול אחר אפיה אלא הוא בכלל אי חיישינן שאין אנו בקיאין בקלי הבישול, ואפי&#x27; אי אמרת דלא חיישינן לקלי הבישול יש עוד חשש דכתבו תוס&#x27; דאסור בכלי שני משום מיחזי כמבשל, ויש להחמיר (מג&quot;א ס&quot;ק י&quot;ח - י&quot;ט, מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ב) [והשו&quot;ע הביא שיטת היראים דאוסר אפי&#x27; בכלי שני ואח&quot;כ הביא דיש מתירין, ולפי הבאר הגולה כוונתו על הראבי&quot;ה דמקיל לגמרי בבישול אחר אפיה, ולפי הרמ&quot;א וגר&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ז) כוונתו על המתירין בכלי שני (סמ&quot;ק), ואח&quot;כ הרמ&quot;א הביא דעת הראבי&quot;ה דמקיל אפי&#x27; בכלי ראשון]"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בצלי אחר בישול?	דינו כמו בישול אחר צלי (מג&quot;א ס&quot;ק י&quot;ז, מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;א)	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בצלי אחר צלי?	"הרבינו פרץ הביא דיש אומרים דלפי היראים ג&quot;ז אסור, והשיג עליה הרבינו פרץ דפשוט דאפי&#x27; להיראים זה מותר (טור), וכן נקט המג&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ז) דהוא מותר (מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;א) "	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין באפייה?	"דינו ממש כמו צלייה {ונראה דצלייה ע&quot;י אש, ואפייה ע&quot;י חום}, וממילא פשוט דאין אפייה אחר צלייה וכדומה (כן מבואר ממג&quot;א ס&quot;ק י&quot;ז), וכ&quot;כ המחה&quot;ש, וע&quot;ע בפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ז&#x27;) דמחמיר."	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) בצלי קדר 2) טיגון?	"1) הפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ז&#x27;) הוכיח מפסח דאיצטריך קרא לפסול צלי קדר ש&quot;מ דבעצם דינו כצלי, אבל הערוה&quot;ש (סעי&#x27; נ&quot;ז) כתב דרק צלי בשפוד על האש נחשב צלי וכל שאר דברים נחשבים כבישול, וכן נקט החזו&quot;א (או&quot;ח סי&#x27; ל&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ד) 2) הערוה&quot;ש (סעי&#x27; נ&quot;ז) משמע דאינו כמבושל {וצ&quot;ב איך יתכן דטיגון גרוע מצלי קדר}, אבל הפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ז&#x27;) כתב דכל דבר שנטגן בשמן דינו כמבושל [ורק אם נטגן בשומן הוי כצלי], ובפרט אם נטגן בשמן הרבה בודאי הוי כמבושל (שש&quot;כ פ&quot;א סעי&#x27; ס&quot;א) [ודלא כספיקתו של הקצות השלחן (סי&#x27; קכ&quot;ד בדה&quot;ש ס&quot;ק נ&quot;ד)] (כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; א&#x27; סעי&#x27; ט&#x27;) "	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם בישלו ואח&quot;כ צלאו ואח&quot;כ רוצה 1) לבשלו 2) לצלאו?	1) הפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק י&quot;ז) ס&quot;ל דמותר דהרי לא נתבטל הבישול ראשונה אלא שניתוסף לה צליה, אבל הביה&quot;ל (ד&quot;ה יש) חולק עליו דעכשיו קיים שם צליה בכולו וא&quot;כ שייך עוד בישול אח&quot;כ 2) בזה מודה הביה&quot;ל דמותר דפעולה אחרונה נקבע בו יותר ומקרי צלי אחר צלי [ביאר ר&quot;י באק דצלי אחר בישול פועל דעכשיו הוא דבר שיש בו בישול גרוע דהיינו שיש בו צלי אחריו, ולפיכך פסול לפסח דהרי עדיין יש עליו שם בישול ומצד שני אסור לבשלה עוד הפעם דזה מעלייהו לבישול גמור, ומצד שלישי מותר לצלותו עוד דאינו פועל בו שום שינוי]	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בעשיית צנימין?	"כתב הרב פעלים (ח&quot;ב ס&quot;ס נ&quot;ב) דאסור משום מכה בפטיש {וצ&quot;ע מח&quot;א סי&#x27; י&quot;ח דכתב דאין איסור מכה בפטיש במי סודא דהיה ראוי לשתייה קודם לכן}, ואפי&#x27; להביה&quot;ל דס&quot;ל דאין חשש מכה בפטיש באוכלים, מ&quot;מ יש מקום להחמיר דעושה שינוי בהפת והוי דומה לבישול אחר אפייה (כה&quot;ח ס&quot;ק ע&quot;ח, שש&quot;כ פ&quot;א הע&#x27; רי&quot;ג) {וצ&quot;ב קצת}"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	על מה צריך ליזהר כשנותנים אוכלים לתוך הטשאלינ&quot;ט?	"אפי&#x27; כשהוא כלי שני צריך ליזהר שלא ליתן פת לתוכו, וכ&quot;ש שלא ליתן בצלים שלא נתבשלו לתוכו דאין אנו בקיאים בקלי הבישול [אע&quot;פ שהמג&quot;א ס&quot;ל דבצלים הוו כתבלינים, מ&quot;מ הט&quot;ז חולק עליו, ועוד אפי&#x27; המג&quot;א לא התיר אלא מצד מיחזי כמבשל אבל עדיין יש לאסור משום חשש קלי הבישול (שעה&quot;צ ס&quot;ק ס&quot;ט)], ואם יש דבר גוש בתוך הטשאלינ&quot;ט בודאי יש להחמיר דיש סוברים דדינו ככלי ראשון, אלא יש להמתין עד שלא יהיה כיד סולדת בו (מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ה) [עי&#x27; מש&quot;כ בסמוך]"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר גוש המונח בתוך דבר לח בכלי שני?	"כתב הפמ&quot;ג (סי&#x27; רנ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ב) אפשר דאינו כדבר גוש דכי היכי דמתקרר הדבר לח כך מתקרר הדבש גוש שבתוכו (וכ&quot;כ פתח&quot;ת יו&quot;ד סי&#x27; צ&quot;ד ס&quot;ק ז&#x27;) [ולפי&quot;ז מיושב הגמ&#x27; בחולין (ק&quot;ד ע&quot;ב) דמשמע דליכא איסור בישול בדבר גוש], אכן מפמ&quot;ג ביו&quot;ד (סי&#x27; ק&quot;ז מש&quot;ז ס&quot;ק ב&#x27;) משמע דמחמיר אפי&#x27; כשהוא מונח בדבר לח, וכן משמע מחוו&quot;ד (סי&#x27; צ&quot;א ס&quot;ק י&quot;ג) דמחמיר {ואולי דהם מחמירים דוקא משום הבליעות אבל מודים דאינם מבשל}, והמ&quot;ב (ס&quot;ק מ&quot;ה וס&quot;ק ס&quot;ה) סותם להחמיר בטשאלינ&quot;ט ואפשר דמיירי כשאינו מונח בדבר לח א&quot;נ חושש לבישול אפי&#x27; כשהוא מונח בדבר לח {ושמעתי שיש מחלקים דאם עירה הדבר גוש עם הרוטב בבת אחת עדיין נחשב ככלי ראשון אבל אם עירה הרוטב תחילה ואח&quot;כ הדבר גוש אז דינו ככלי שני, וצ&quot;ב החילוק}"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בכלי שלישי?	"הפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ה) מצדד להקל לגבי בישול אחר אפייה (מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ז) [וה&quot;ה לגבי עירוי כלי שני (כן מבואר ממג&quot;א סי&#x27; תמ&quot;ו ס&quot;ק ט&#x27;)] והוסיף המ&quot;ב (ס&quot;ק מ&quot;ה) דאפי&#x27; ע&quot;י כלי שואב מצדד להקל דדינו ככלי שלישי, אמנם בקלי הבישול ודאים אסורים בכלי שלישי ובעירוי כלי שני (כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; י&quot;א סעי&#x27; א&#x27; - ב&#x27;)"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדיעבד בבישול אחר אפייה?	"בדיעבד אינו אסור אפי&#x27; בכלי ראשון דיש שיטת הראבי&quot;ה דמקיל (מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ו)"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין ביד נכוית בו?	"כתב החיי&quot;א דלכו&quot;ע מבשל אפי&#x27; בכלי שני (מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ח), ומקורו מירושלמי מעשרות (פ&quot;א ה&quot;ד), וגם מדין דאמבטי דמבואר דאם חומו רב מבשל אפי&#x27; בכלי שני, אבל לגבי כלי שלישי כתב האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ד&#x27;) דיתכן שאף החיי&quot;א מודה בזה."	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להעמידה ע&quot;ג כלי ריקנית?	"עי&#x27; מש&quot;כ לעיל סי&#x27; רנ&quot;ג סעי&#x27; ג&#x27;"	סימן שיח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להניח כלי ע&quot;ג כלי מיחם?	"כן, ובלבד שאין בו חשש בישול [דהיינו דבר יבש א&quot;נ דבר לח אבל עדיין יש סולדת בו (לפי המחבר) או לא נצטנן לגמרי (לפי הרמ&quot;א) (מג&quot;א ס&quot;ק כ&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק מ&quot;ט וס&quot;ק נ&quot;ג), אבל אם נצטנן אסור אפי&#x27; אם דעתו להסירה קודם שיגיע ליד סולדת בו דחיישינן שמא מישתלי (מ&quot;ב ס&quot;ק נ&quot;ד), אבל אם אינו יכול להגיע ליד סולדת בו מותר (ביה&quot;ל ד&quot;ה עד)"	סימן שיח סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם עדיין לא נתבשלה כל צרכה?	"חידש הט&quot;ז (ס&quot;ק ט&#x27;) דאפ&quot;ה מותר להניחו ע&quot;ג קדירה דלא יתבשל יותר אלא שומרה החום, אבל הרבה אחרונים (ב&quot;ח סי&#x27; רנ&quot;ח, ועוד) חולקים עליו וס&quot;ל דאינו מותר אלא אם נתבשלה כל צרכה, ואם נתבשלה כל צרכה מותר אפי&#x27; אם הוא מצטמק ויפה לו (מאמר מרדכי, מ&quot;ב ס&quot;ק נ&#x27;) [וכתב הפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ט&#x27;) דלפי הר&quot;ן דס&quot;ל דאין בישול אחר בישול אפי&#x27; בנצטנן לגמרי יש הוכחה להט&quot;ז דאיתא בברייתא (שבת נ&quot;א ע&quot;ב) דאין מניחין קדירה ע&quot;ג קדירה כדי שיחמו אלא לשמור חומו, ולפי הר&quot;ן על כרחך מיירי כשלא נתבשלה לגמרי אלא כמאכל בן דרוסאי ואפ&quot;ה מותר כדי שישמור את חומו ולא חיישינן שיבשלה יותר, אבל לפי המחבר דס&quot;ל דיש בישול אחר בישול ליכא ראיה דמצי למימר דמיירי כשנתבשלה כל צרכה (שעה&quot;צ ס&quot;ק ע&quot;ג)]"	סימן שיח סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם התחתונה מוטמן כבר, האם מותר להכניס עוד קדירה עמה?	"חידש המ&quot;ב (ס&quot;ק נ&quot;א) דאם נתגלתה התחתונה מותר לכסות דרך אגב את העליונה אם הוא חם [וכתב רשז&quot;א (מנח&quot;ש ח&quot;ב סי&#x27; ל&quot;ד אות י&quot;ח, שלחן שלמה ס&quot;ק ל&quot;א אות ג&#x27;) דמותר אפי&#x27; לגלות את התחתונה כדי לכסות אח&quot;כ את שניהם דאין כאן חשש שירתיח, והמ&quot;ב כתב &quot;נתגלתה&quot; דנקט לשון המחבר לעיל סי&#x27; רנ&quot;ז סעי&#x27; ד, אבל אסור סתם להכניס עוד תבשיל תחת הכיסוי (מ&quot;ב לעיל סי&#x27; רנ&quot;ג ס&quot;ק פ&quot;ח)], ואע&quot;פ שאין מטמינים בשבת אפי&#x27; בדבר שאינו מוסיף הבל הכא שאני דהעיקר הטמנה היתה מבעוד יום, וזהו פשט בתוספתא טומנין מיחם ע&quot;ג מיחם, דאפי&#x27; העליונה בהטמנה (שעה&quot;צ ס&quot;ק ע&quot;ד) [אבל אם עליונה אינו חם אסור להטמינה משום אולודי חום, ואפי&#x27; אם לא יגיע לשיעור יד סולדת בו וכמ&quot;ש לעיל סי&#x27; רנ&quot;ח (שעה&quot;צ ס&quot;ק ע&quot;ח)], אכן החזו&quot;א (סי&#x27; ל&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ז) חולק עליו וס&quot;ל דליכא היתר להטמין מחדש בשבת אפי&#x27; אגב התחתונה."	סימן שיח סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להטיח פי הקדירה 1) בבצק 2) בשעוה?	"1) איתא בברייתא (שבת נ&quot;א ע&quot;ב) דמותר כדי לשמור את חומו, ודוקא כשאינו מוקצה כגון שהוא לצורך תרנגולים (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק כ&quot;ב, מ&quot;ב ס&quot;ק נ&quot;ב), ולא חיישינן שמא יבא לידי קרימת פנים (ביה&quot;ל ד&quot;ה ויכול) דאינו מכוין ואינו פס&quot;ר (ערוה&quot;ש סעי&#x27; ל&quot;ו) [וש&quot;מ דליכא איסור לבשל דבר יבש אם לא יגיע לשיעור מאכל בן דרוסאי אע&quot;פ שיגיע ליד סולדת בו (שבות יצחק בשם ריש&quot;א)] 2) כתב המג&quot;א (ס&quot;ק כ&quot;ב) דאסור בכל דבר המתמרח, אכן הט&quot;ז (ס&quot;ק י&#x27;) חולק עליו וס&quot;ל דבאמת שייך מירוח אפי&#x27; בבצק והא דמתירין אותו על כרחך הוא מפני שלא חיישינן שמא ימרח אלא כשרוצה לסתום נקב אבל הכא א&quot;צ שיהיה דבק הרבה אלא שלא יהא מגולה ויתקרר, ולפי&quot;ז מותר אפי&#x27; בשעוה, והמ&quot;ב (ס&quot;ק נ&quot;ב) משמע דמכריע כהמג&quot;א, אבל הערוה&quot;ש (סעי&#x27; ל&quot;ו) פסק כהט&quot;ז"	סימן שיח סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לעשות נתינה לכתחילה על גבי קדירה שעל גבי האש [בדליכא חשש בישול]?	"בסעי&#x27; ז&#x27; המחבר הביא המח&#x27; אם הוא מותר [דרבינו ירוחם הביא מח&#x27; אם נחשב כתנור גו&quot;ק ואסור לעשות נתינה לכתחילה עליו או דלמא אינו נראה כמבשל] ולא הכריעה [אבל לכו&quot;ע מותר אם הסירה מעל האש (מג&quot;א ס&quot;ק כ&quot;ד)], אבל בסעי&#x27; ח&#x27; מכריע דמותר, והמג&quot;א (ס&quot;ק כ&quot;ו) ביאר דבסעי&#x27; ז&#x27; מיירי בקדירה שהוא דבר לח ועדיין חם ובזה מחמיר שמא יתן עליו כשהוא קר משא&quot;כ בסעי&#x27; ח&#x27; מיירי בדבר יבש כצלי וליכא למיחש למידי, והמג&quot;א מסיים דמ&quot;מ יש להקל אפי&#x27; בקדירה, ושאר האחרונים ס&quot;ל דהכרעת המחבר בסעי&#x27; ח&#x27; קאי נמי אסעי&#x27; ז&#x27;, וא&quot;כ אפי&#x27; המחבר ס&quot;ל דיש להקל אפי&#x27; בקדירה (שעה&quot;צ ס&quot;ק פ&quot;ג) [ויש עוד מהלך מערוה&quot;ש (סעי&#x27; ל&quot;ח) דע&quot;ג קדירה הוא חם ביותר ועל כן לא הכריע משא&quot;כ ע&quot;ג מחים אינו חם כ&quot;כ ועל כן הכריע כדברי המקילין]"	סימן שיח סעיף ז-ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הכלי אינו מבושל כל צרכו?	הט&quot;ז (ס&quot;ק י&quot;א) לשיטתו מקיל דס&quot;ל דלא יתבשל יותר, אבל קיי&quot;ל דצריך להיות מבושל כל צרכו (מ&quot;ב ס&quot;ק נ&quot;ה, שעה&quot;צ ס&quot;ק פ&quot;א)	סימן שיח סעיף ז-ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר לח שנצטנן ומצטמק ורע לו?	"הרבינו ירוחם מקיל, וכאן המחבר סתם כרבינו ירוחם, ופי&#x27; המג&quot;א (ס&quot;ק כ&quot;ז) דהמחבר ס&quot;ל כרבינו ירוחם, אבל המ&quot;ב (ס&quot;ק ס&quot;ב) פי&#x27; כתוספת שבת דכאן נקט המחבר לשון הרבינו ירוחם ולא ס&quot;ל כוותיה [ולדידן מותר כל זמן שלא נצטנן לגמרי (ביה&quot;ל ד&quot;ה ומצטמק)], והערוה&quot;ש (סעי&#x27; ל&quot;ח) פי&#x27; דכאן מיירי כשהוא ע&quot;ג מיחם ואינו חם כמו ע&quot;ג קדירה ולפיכך מקיל כשאינו מצטמק ויפה לו {וביאר ר&quot;י באק דבזה מיישב למה כאן מקיל במצטמק ורע לו, וגם מיישב למה בסעי&#x27; ח&#x27; מכריע כדברי המקיל דמותר ע&quot;ג האש משא&quot;כ בסעי&#x27; ז&#x27; דמיירי ע&quot;ג קדירה לא הכריע}"	סימן שיח סעיף ז-ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	באיזה כלי שייך לבשל 1) בשרא דתורא 2) מלח 3) תבלינים?	"1) אינו יכול לבשל הבשר אלא בכלי ראשון שעל האש [ואפי&#x27; אם אינו מעלה רתיחות (פמ&quot;ג מש&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ב, שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;א)], אמנם כתב הטור שיש בו לחלוחית [ודם ומלח (ב&quot;י)] שנתבשלה בכלי ראשון שלא על האש (מג&quot;א ס&quot;ק כ&quot;ט, מ&quot;ב ס&quot;ק ס&quot;ט) ולפיכך אסור ליתנה בכלי ראשון אפי&#x27; שלא על האש, אבל מותר בכלי שני [והא דנימוח אינו בישולו דהרי אפי&#x27; בצונן עושה כן (מ&quot;ב ס&quot;ק ס&quot;ז) {ואע&quot;פ שצונן אינו ראיה לעיל (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ו) היינו לגבי קלי הבישול שעושהו ראוי לאכילה ואע&quot;פ שיכול לתקנו ע&quot;י צונן מ&quot;מ אם מתקנו בחמים אסור משא&quot;כ הכא מיירי בבשר דתורא דאינו מתבשל בכלי שני אלא דקשה שראינו שנתמחה בכלי שני על זה אמרינן דאין זה בישול והא ראיה דאפי&#x27; בצונן נתמחה, כנלע&quot;ד}] 2) יש ב&#x27; לשונות בגמ&#x27; שבת (מ&quot;ב ע&quot;ב), לל&quot;ק מלח נתבשלה אפי&#x27; בכלי שני, לל&quot;ב אינו נתבשלה אפי&#x27; בכלי ראשון, ופסקו הרי&quot;ף רא&quot;ש ורמב&quot;ם כל&quot;ב דאינו מתבשלה אפי&#x27; בכלי ראשון, ומ&quot;מ סיימו תוס&#x27; המחמיר כל&quot;ק תבוא עליו ברכה, והשו&quot;ע פסק כרוב הפוסקים דמותר, והרמ&quot;א הביא חומרת תוס&#x27; [ועי&#x27; להלן לגבי מלח שבא ע&quot;י בישול] 3) מתבשל בכלי ראשון [אפי&#x27; אם כבר פסק רתיחתו (מ&quot;ב ס&quot;ק ס&quot;ג)] ולא בכלי שני [אבל יש ליזהר אם יש בתוכו דבר גוש (מ&quot;ב ס&quot;ק ס&quot;ה) {ומסתימת הדברים משמע אפי&#x27; אם יש דבר סביבה, וצ&quot;ע}]"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בכלי ראשון שאינו יד סולדת בו?	"המג&quot;א (ס&quot;ק כ&quot;ח) הביא דיש מחמירים לגבי בשר וחלב דיש בליעות ע&quot;י כלי ראשון שאינו יד סולדת בו, ועוד הביא מירושלמי (שבת פ&quot;ג ה&quot;ד) דאפי&#x27; לגבי איסור שבת עשו הרחקה ואסור, אבל כתב הגר&quot;א (ס&quot;ק כ&quot;ו) דכוונת הירושלמי הוא דעשו הרחקה היכא דיכול להגיע ליד סולדת בו, וכן פסק המ&quot;ב (ס&quot;ק ס&quot;ד) דמותר בכלי ראשון שאינו יד סולדת בו [ועי&#x27; בערוה&quot;ש (סעי&#x27; מ&#x27; - מ&quot;א) דביאר ע&quot;פ שיטתו דכיון דליכא איסור דאורייתא בבישול בכלי ראשון לפיכך לא החמירו כשאינו יד סולדת בו משא&quot;כ לגבי בליעות שיש בו איסור דאורייתא אפי&#x27; בכלי ראשון מש&quot;ה החמירו כשאין יד סולדת בו]"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בכלי ראשון שעל האש?	"אסור ליתן לתוכו שום דבר, ואפי&#x27; אם כוונתו לסלק הקדירה מהר פן ישכח (מ&quot;ב ס&quot;ק ס&quot;ד)"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש חילוק אם כבר נמלח הבשרא דתורא?	"הב&quot;י הביא סברא דהא דמחמירים בכלי ראשון שלא על האש אינו משום הלחלוחית אלא משום דכבר נמלח הבשר וממהר להתבשל, וכן כתב השו&quot;ע דאסור ליתן בשר מלוח בכלי ראשון (ב&quot;ח בשם רבינו ירוחם, מג&quot;א ס&quot;ק ל&#x27;), אבל הרמ&quot;א מחמיר אפי&#x27; בלא מלוח מפני שיש בו לחלוחית, והא דאמרינן בשר מלוח היינו מדיני יו&quot;ד דאם אינו מלוח אסור משום איסור דם [וגם צריך להדיח המלח ממנו אח&quot;כ (מג&quot;א ס&quot;ק ל&#x27;)], והב&quot;ח הכריע כהרמ&quot;א דאסור אפי&#x27; בלא מלח, וכן פי&#x27; המ&quot;ב (ס&quot;ק ס&quot;ח - ע&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;ג) כוונת המחבר דנקט &quot;בשר מלוח&quot; משום איסור דם"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במלח וסוכר שבא ע&quot;י בישול?	"מדינא אין בישול אחר בישול ויהא מותר ליתנו בכלי ראשון שלא על האש (מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;א) [אבל על האש אסור משום דמיחזי כמבשל (שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;ה, ע&quot;פ מ&quot;ב עו&quot;ה במשנת שעה&quot;צ אות נ&quot;ז)], אכן הדרכ&quot;מ (ס&quot;ק ד&#x27;) הביא ממרדכי (שבת סי&#x27; ש&quot;ח) בשם רבינו דן דהמחמיר תבא עליו ברכה (ומובא ברע&quot;א) {וצ&quot;ע קצת בדברי הדרכ&quot;מ, דמשמע דס&quot;ל דיש מקום להחמיר במלח המבושל, אבל המרדכי כתב דהוא מחמיר אפי&#x27; בכלי שני הואיל ואיכא איסור דאורייתא, ועל כרחך קאי על מלח שאינו מבושל, וכן הוא בפורש בהגהות בגדי ישע שם (וכ&quot;כ שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;ו), אמנם במ&quot;ב עו&quot;ה (משנת שעה&quot;צ אות ס&#x27;) הביאו דמבואר באגודה דיש מקום להחמיר אפי&#x27; במלח מבושל, וביאר המחה&quot;ש כיון שהוא נימוח מיד הוי כלח שנצטנן}, וכ&quot;כ השע&quot;ת (ס&quot;ק כ&quot;ח) בשם הזרע אמת דטוב להחמיר בכלי ראשון, ומבואר שם דחושש דהסוכר אינו מבושל אלא אפוי, ועוד חושש שאינו מבושל כל צרכו דהרי עדיין אינם ראוים עד שנימוחו במים {ויש לעיין בסברות אלו, ועי&#x27; באג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ט&quot;ז) ובמ&quot;ב עו&quot;ה (משנת שעה&quot;צ אות נ&quot;ח)}, ולמעשה הכריע המ&quot;ב (ס&quot;ק ע&quot;א) דיש להחמיר בכלי ראשון {ומבואר בשעה&quot;צ (ס&quot;ק צ&quot;ו) משום דחושש להמרדכי, ויש לפרש כמ&quot;ש המחה&quot;ש דכיון שנימוחו מיד דינו כדבר לח שנצטנן לגמרי, וזהו שיטת הלבוש, וכ&quot;כ השש&quot;כ (פ&quot;א הע&#x27; קל&quot;ח), וכ&quot;כ כללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; ח&#x27; סעי&#x27; ה&#x27;) בשם הגר&quot;ז דיש להחמיר בדבר יבש שנימוחו במים, אמנם אם היה מבושל כבר אינו גרע מדבר לח שנצטנן שמתירין בכלי שני}"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במלח בזמנינו?	"כתב כללים בהלכות שבת (נספחים סי&#x27; י&quot;ג) דרוב מלח שעל השלחן בארה&quot;ב הוי מבושל אבל של א&quot;י אינו מבושל, ע&quot;ש [אבל sacharin אינו מבושל], אמנם לפעמים הוא רק אפוי ולא מבושל, ועוד יש לעיין אם מוסיפין iodine דיתכן דאינו מבושל."	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש איסור לשפוך מים חמים על המלח משום איסור ריסוק שלגים?	"המ&quot;ב עו&quot;ה (הע&#x27; ש&quot;ע) שמאריך בזה"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הוסיף מלח לתוך הקדירה בשבת באיסור?	"כתב השבלי הלקט בשם רבינו שמחה דהמלח בטל בששים, דאין לאסור משום עבידי דטעמא דהרי יש בו גם מלח מערב שבת והוי זה וזה גורם [דלא כהט&quot;ז (ס&quot;ק ט&quot;ו) דמחמיר (שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;ז)], ואפי&#x27; משום דבר שיש לו מתירין אינו אסור דהרי מיד נימוח ואינו נתבשל עד לאחר זמן ואז אינו ניכר [וכמ&quot;ש לעיל במ&quot;ב סי&#x27; ש&quot;י ס&quot;ק ל&quot;ב] (ב&quot;י, מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;א) {אבל לא מקרי מין בשאינו מינו כיון שהקדירה נתקנה בשביל התבלין הוי כאילו מין אחד (תוס&#x27; ביצה ל&quot;ט ע&quot;א, שיורי לקט בילקוט מפרשים)}, ואם יש בו כדי ליתן טעם זולת המלח מערב שבת אסור עד מוצאי שבת [ויש להקל אפי&#x27; במזיד דיש לצרף שיטת הגר&quot;א (שעה&quot;צ ס&quot;ק צ&quot;ח) {וצ&quot;ב דהביה&quot;ל דהיה מחמיר במזיד אפי&#x27; באיסור דרבנן, ויש לפרש דהכא קיל טפי שאינו נהנה מגוף המלאכה דלא אכפת ליה אם נתבשל המלח או לא, ומבואר בביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; שי&quot;ט סעי&#x27; א&#x27;) דמצרפין סברא זו עם שיטת הגר&quot;א}], וע&quot;ע בערוה&quot;ש (סעי&#x27; מ&quot;ב) דכתב דלא ברירא כל כך לאסור אפי&#x27; אם יש בו כדי ליתן טעם בלא מלח של אתמול דס&quot;ל דאינו ניכר הבישול כלל {וצ&quot;ב, ואולי כוונתו כהנ&quot;ל דאינו נהנה[ במה שהמלח נתבשלה}, ודוקא אם לא נתבשלה המלח לפני זה (מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק ע&quot;ג)"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הוסיף 1) תבלינים לתוך הקדירה באיסור בשבת 2) מים למיחם שיש בו מים כבר?	"1) הביה&quot;ל (ד&quot;ה ואם) מסתפק אם דומה למלח דנימוח מיד ואינו ניכר בשעת הבישול, ומסיים &quot;וצ&quot;ע&quot; 2) רשז&quot;א (מנח&quot;ש סי&#x27; ה&#x27; אות א&#x27;) מצדד דהמים מתבטל ברוב מיד ובשעה שנתבשלה אינו ניכר ומותר לשתות הכל {ועוד יש לצרף הגר&quot;א דמקיל כר&quot;מ, ועוד יש לצרף שיטת הערוך דהוא פס&quot;ר דלנ&quot;ל ועוד הוא מתעסק בעלמא ואפשר דלא גזרו מעשה שבת על מתעסק}"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם צוה לגוי להדליק עוד נר ועכשיו יכול לקרות אצלו?	"מבואר לעיל (סי&#x27; רע&quot;ו) דאסור לקרות אצלו ולא אמרינן זה וזה גורם, וביאר ר&quot;י באק דפשוט דאסור ליהנות ממעשה שבת, והא דאמרינן זה וזה גורם מותר היינו כשאין האיסור בעין אלא דאינו בטל משום דעבידי לטעמא וכדומה ועל זה אמרינן דהוי זה וזה גורם ובאמת הוא בטל אבל בנרות כל נר ניכר בפנ&quot;ע, וזהו כוונת המנח&quot;ש (ח&quot;א סי&#x27; ה&#x27; אות א&#x27;)"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם בצלים בכלל תבלינים?	"המג&quot;א (ס&quot;ק ט&quot;ו) כתב דהוי בכלל תבלינים, אבל הט&quot;ז (ס&quot;ק י&quot;ד) כתב דכיון שהם חריפים ממהרים להתבשל, והערוה&quot;ש (סעי&#x27; מ&quot;ד) פסק כהמג&quot;א דמבואר בירושלמי שבצלים צריכים בישול רב, והא דמתמתקין היינו מפני הרוטב ושומן, ומותר בכלי שני אפי&#x27; בדבר גוש שמתפזרת על הקערה, וכ&quot;ש שמותר בכלי שלישי, והערוה&quot;ש מסיים &quot;שהאוהבים זה הוא אצלם עונג שבת והמונע מזה מונע עונג שבת&quot;"	סימן שיח סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בעירוי כלי ראשון?	"כתבו תוס&#x27; (שבת מ&quot;ב ע&quot;ב) דהרשב&quot;ם ס&quot;ל דאינו ככלי ראשון והר&quot;י ס&quot;ל דהוי ככלי ראשון, וכ&quot;כ ר&quot;ת, וכן פסק השו&quot;ע לחומרא דאסור לערות מכלי ראשון על תבלינים [והא דלא אמרינן תתאה גבר י&quot;ל דעדיין מבשל כדי קליפה א&quot;נ התם מיירי כשנפסק הקילוח וכאן מיירי כשלא נפסק הקילוח, והמג&quot;א (ס&quot;ק ל&quot;ב) כתב כמהלך ראשון דהוא מבשל רק כדי קליפה, וכ&quot;כ המ&quot;ב (ס&quot;ק ע&quot;ד)], ומותר לערות אצל התבלינים (רע&quot;א) אבל הפמ&quot;ג (יו&quot;ד סי&#x27; צ&quot;ה ש&quot;ד ס&quot;ק י&quot;ח) מחמיר, והכריע הכללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; ו&#x27; סעי&#x27; ד&#x27;) דיש להחמיר לכתחילה."	סימן שיח סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדיעבד אם עירה מכלי ראשון ע&quot;ג תבלינים?	"כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק ע&quot;ד) דאסור בדיעבד {ואע&quot;פ שכתב המ&quot;ב לעיל (ס&quot;ק ב&#x27;) דכל ספק מעשה שבת מותר י&quot;ל דהיינו בספק השקול אבל כאן סותם השו&quot;ע כדעת האוסרים}, ומסיים המ&quot;ב דאסור דוקא אם לא נפסק הקילוח {ונראה לפרש דבודאי לכתחילה אינו מקיל כשנפסק הקילוח [דאנן קיי&quot;ל כמהלך ראשונה דהוא מבשל כדי קליפה] אבל בדיעבד מקיל לסמוך על מהלך שני דס&quot;ל דאם נפסק הקילוח אמרינן תתאה גבר, וע&quot;ע בכללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; ו&#x27; סעי&#x27; ג&#x27;) דמקיל לגמרי כשנפסק הקילוח}, אכן הערוה&quot;ש (סעי&#x27; מ&quot;ה) מקיל בדיעבד אפי&#x27; כשלא נפסק הקילוח [דס&quot;ל דיכול לסמוך על הראשונים דס&quot;ל דעירוי אינו ככלי ראשון]"	סימן שיח סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן משקים לכלי שני?	"דוקא מים ושמן מותרים דודאי אינם קלי הבישול, אבל שאר משקים אסורים אלא אם היו מבושלים כבר כמו חלב (ביה&quot;ל ד&quot;ה אסור, שעה&quot;צ ס&quot;ק ס&quot;ח, מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ט) [וגם לא מיחזי כמבשל מפני שהם מתערבים בתוך הכלי (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ב) {ויש לעיין בחתיכת קרח אם שייך בו מיחזי כמבשל}], ובדיעבד אין לאסור כל משקים בכלי שני (ביה&quot;ל שם), והגר&quot;ז (סעי&#x27; י&quot;ב) מקיל בכל משקים לכתחילה בכלי שני"	סימן שיח סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדיעבד בבישול אחר צלי?	"אין לאסור בדיעבד אפי&#x27; בכלי ראשון [ודלא כחיי&quot;א דמחמיר בעירוי כלי ראשון על צלי דצריך לקלפו] (ביה&quot;ל ד&quot;ה אסור)"	סימן שיח סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין באמבטי?	"רש&quot;י ס&quot;ל דהוי כלי ראשון [וקמ&quot;ל דאפ&quot;ה בכלי שני מותר], והר&quot;ן ורבינו ירוחם (ב&quot;י עמ&#x27; תי&quot;ב) נמי ס&quot;ל דהוא כלי ראשון ויש בו חומרא דאסור לערות לתוכו אפי&#x27; צוננים מרובים, אבל מדינא קיי&quot;ל כתוס&#x27; דאמבטי הוי כלי שני ואפ&quot;ה דינו ככלי ראשון מפני שמחממן הרבה [אבל בחמי טבריה כשנוטל מהם בכלי אחר דינו ככלי שני (מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ג, מ&quot;ב ס&quot;ק ע&quot;ה)]"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לערב מים צוננים באמבטי?	"מדינא מותר לערב מים צוננים כל זמן שבסוף יהיו רק פושרים (מ&quot;ב ס&quot;ק ע&quot;ז, ביה&quot;ל ד&quot;ה אבל), ומ&quot;מ יש שיטת ר&quot;ן ורבינו ירוחם דמחמירים לגמרי באמבטי שבכלי ראשון [וס&quot;ל דאסור לערות צוננים מרובים לתוך אמבטי כיון שמקפידין הרבה על חומו] ויש לחוש לדבריהם (מ&quot;ב ס&quot;ק ע&quot;ז) [אבל בכלי שני מותר במים מרובים דיש לצרף שיטת רש&quot;י דס&quot;ל דדוקא אמבטי בכלי ראשון אסור ולא בכלי שני (שעה&quot;צ ס&quot;ק ק&quot;ה)] {ויש לעיין במקואות בזמנינו אם דינם כאמבטי דידוע שאינם חם כ&quot;כ כמו שהיו בזמן חז&quot;ל (כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; ד&#x27; הע&#x27; 8)}"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	הם מותר לערות מים מכלי ראשון למים צוננים?	"לכו&quot;ע מותר אם נתפשרו המים [אבל יש מחמירים מאמבטי (ב&quot;י בשם חולקים על הרי&quot;ף, דרכ&quot;מ ס&quot;ק ו&#x27;)], אבל אם הם מים מועטים מרש&quot;י משמע דמותר דכתב תתאה גבר [וכ&quot;כ הטור], אבל תוס&#x27; חולקים על רש&quot;י וס&quot;ל דאינו מותר אלא במים מרובים, להלכה, הט&quot;ז מקיל דכיון שמתערב מיד הוי כמו כלי שני אבל כתב הבית מאיר דלמעשה אין להקל דלפי תוס&#x27; אסור מדאורייתא, אבל בדיעבד אין להחמיר (ביה&quot;ל ד&quot;ה והוא)"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן בשר רותח לתוך רוטב צונן?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ל&quot;ה) דאסור כיון שאינו מתערב מבשל כדי קליפה [ואפי&#x27; ברוטב מרובה, דדוקא במים שנתערב במים אחרים אמרינן דאינו מתבשל], והשיג עליו הבית מאיר הרי הוי כאילו הפסיק הקילוח {וי&quot;ל דהוי דבר גוש והוי כמו כלי ראשון}, ובדיעבד אין לאסור דיש לסמוך על הבית מאיר, וגם יש שיטות דאין בישול אחר בישול בדבר לח אפי&#x27; בנצטנן לגמרי (שעה&quot;צ ס&quot;ק ק&quot;ח) {אכן, בעצם דין דמג&quot;א הקשה החוו&quot;ד (יו&quot;ד סי&#x27; צ&quot;א ביאורים ס&quot;ק ה&#x27;) הרי מצינו שמותר ליתן מים מרובים למיחם אע&quot;פ שאינם מתערבים יחדו, ועוד הקשה המנ&quot;ח (מוסך השבת האופה אות י&quot;א) דאמרינן ביומא (ל&quot;ד ע&quot;ב) דהיו מטילין עששיות של ברזל לתוך המקוה, ותי&#x27; החוו&quot;ד דשבת מלאכת מחשבת אסרה תורה וכיון שנבלע הטעם של הרוטב בבשר ונתבשל והוא נהנה מאותו טעם אסור, משא&quot;כ במיחם [ועששיות של ברזל] דהטעם שנבלע לתוך המיחם ונתבשל אינו נהנה מהם מותר, ונפק&quot;מ לפי&quot;ז יהא מותר לרחוץ ביצה חמה ע&quot;י מים מרובים, ולא מיבעיא ביצה שיש עמה קליפה שהרי אינו נהנה ממים שנבלע לתוך הקליפה אלא אפי&#x27; ביצה קלופה יהא מותר שהרי אינו נהנה ממים שנבלע לתוך הביצה, ועי&#x27; שש&quot;כ (פ&quot;א הע&#x27; רט&quot;ו), ויש עוד סברא בשם ריש&quot;א דרוטב שאני שמתדבק להבשר ומתבשל משא&quot;כ מים אינו מתדבק (מ&quot;ב דרשו)}"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כיצד מותר להשתמש במי אמבטי בשבת בכלל?	כגון שרוצה לרחוץ פניו ידיו ורגליו במים שהוחמו מבעוד יום (ביה&quot;ל ד&quot;ה אמבטי)	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין כשהוא מערב מאמבטי כלי שני?	"הט&quot;ז מקיל לערב אפי&#x27; לצוננין מועטים, אבל הפמ&quot;ג מפקפק עליו (ביה&quot;ל ד&quot;ה שבזה)"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"למה כתב הטור דספל דינו כאמבטי, הרי קיי&quot;ל כתני ר&#x27; חייא ספל אינו כאמבטי?"	"1) תי&#x27; הב&quot;י דספל בזמן הגמ&#x27; לא היה שומר החום כ&quot;כ אבל אין אנו יודעים תמונת כלים אלו ולפיכך צריכנו להחמיר בכל כלי שני&lt;br&gt;2) ועוד תי&#x27; הב&quot;י דספל דגמ&#x27; מיירי בכלי שלישי משא&quot;כ ספל דטור הוי כלי שני [והשיג עליו הב&quot;ח דליכא חילוק בין כלי שני לכלי שלישי]&lt;br&gt;3) הערוה&quot;ש (סעי&#x27; נ&quot;א) תי&#x27; דספל דגמ&#x27; מיירי בכלי שתייה וכמ&quot;ש בשירת דבורה (שופטים ה&#x27;, כ&quot;ה)"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	המערה מים ממיחם לכוס האם זה נחשב ככלי שני?	"רש&quot;י ס&quot;ל דאמבטי הוי כלי ראשון מפני שהוא נמשך ממעיין חמים, ולפי&quot;ז כתב התרוה&quot;ד (סי&#x27; קפ&quot;א) דמים שמקלחים מקדירה רותחת שעל האש לתוך קדירה אחרת נחשב ככלי ראשון (רמ&quot;א יו&quot;ד סי&#x27; צ&quot;ב סעי&#x27; ז&#x27;), והוסיף הפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ג) דאפי&#x27; לאחר שנפסק הקילוח נחשב ככלי ראשון, אבל החוו&quot;ד (יו&quot;דסי&#x27; צ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ג) חולק על הפמ&quot;ג ומקיל לאחר שנפסק הקילוח, ואע&quot;פ שהחזו&quot;א היה נוהג להחמיר להחשיבו ככלי ראשון מ&quot;מ נוהגים העולם להקל, ובפרט שכתב רשז&quot;א (שלחן שלמה ס&quot;ק מ&quot;ג) דיתכן לומר דהתרוה&quot;ד מיירי דוקא כשנמשך ע&quot;ג קרקע ולא בעירוי באויר (מ&quot;ב דרשו)"	סימן שיח סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן מים צוננים במיחם שפינה ממנו המים?	"מותר ליתן מרובים כדי להפשירם אבל אסור ליתן מועטים שיגיעו ליד סולדת בו, ואפי&#x27; במרובים אינו מותר אלא בשפיכה גדולה בפעם אחת אבל מעט מעט אסור מפני שהרי מבשל מיד (חיי&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק פ&quot;ג) [והשעה&quot;צ (ס&quot;ק קי&quot;א) מעורר דבדבר חריף ראינו דאינו מבשל מיד, ותי&#x27; השביתת שבת דדבר לח מתבשל מיד משא&quot;כ דבר גוש (מ&quot;ב עו&quot;ה משנת שעה&quot;צ ס&quot;ק ע&quot;ה)]"	סימן שיח סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה אינו אסור משום שמצרף הכלי?	"תירצו תוס&#x27; (שבת מ&quot;א ע&quot;ב) דאינו פס&quot;ר (מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ו, מ&quot;ב ס&quot;ק פ&#x27;) [והא דהביא המג&quot;א ממגיד משנה דאם אינו מכוין למלאכה כלל מותר אפי&#x27; בפס&quot;ר אפי&#x27; לר&#x27; יהודה, פי&#x27; הדגול מרבבה דקאי על גחלת של מתכת שאינו כלי, וכמו שמעורר רע&quot;א {ומוזכר נמי בשעה&quot;צ לעיל (סי&#x27; שי&quot;ד ס&quot;ק י&quot;ג) לגבי עשיית נקב בכותל דג&quot;כ אינו כלי גמור}, וכל זה דלא כב&quot;י דהביא המגיד משנה לגבי צירוף כלי, וכן מצינו ענין זה לקמן (סי&#x27; תק&quot;י סעי&#x27; ג&#x27; דרע&quot;א הביא המגיד משנה דלא שייך פס&quot;ר על צירוף כלי, והביה&quot;ל (שם ד&quot;ה אבל) כתב דזהו דוקא בגחלת ולא בכלי, וע&quot;ע בערוה&quot;ש (סי&#x27; של&quot;ד סעי&#x27; ה&#x27; - ו&#x27;) שחולק על המגיד משנה]"	סימן שיח סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו האיסור לכוין לצרף הכלי?	"יש בזה מח&#x27; אם הוא איסור דאורייתא או איסור דרבנן (מ&quot;ב ס&quot;ק פ&#x27;)"	סימן שיח סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם מערה לכלי שעל האש?	אסור פן ישכח ויניחנו שם (מ&quot;ב ס&quot;ק פ&quot;ה)	סימן שיח סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש טיפות קטנות בתוך הכוס?	"האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;א סי&#x27; צ&quot;ג, ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות י&quot;ט - כ&#x27;) מחמיר כשלא נתבשלו כלל אבל מקיל כשהיו מבושלים כבר [ועי&#x27; במ&quot;ב דרשו דהביא מחמירים אפי&#x27; אם כבר נתבשלו וגם הביא מקילין אפי&#x27; כשלא היו מבושלים מעולם], והאג&quot;מ מחמיר אפי&#x27; בדיעבד כשלא היו נתבשלו דכל הכוס אסור ואינו בטל דהוי דבר שיש לו מתירין ודוקא אם נהנה ע&quot;י הריבוי מים {אולם, נראה דיש מקום להקל בדיעבד דאפי&#x27; אי אמרת דאינו יכול לצרף הראשונים דעירוי כלי ראשון אינו ככלי ראשון מ&quot;מ יש ראשונים דס&quot;ל דאמרינן תתאה גבר כשעירה חמין לתוך צוננים מועטים, וכתב הביה&quot;ל (ד&quot;ה והוא) דבדיעבד יש לסמוך עליהם}"	סימן שיח סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן משקים במים חמים ע&quot;י הפסק כלי?	"כתב השו&quot;ע דאין חילוק בין הפסק כלי או לא הפסק כלי דממ&quot;נ מותר בכלי שני ואסור בכלי ראשון, אמנם צריך ליזהר שיהיה מגולה למעלה משום איסור הטמנה (ט&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ט, ערוה&quot;ש סעי&#x27; נ&quot;ה)"	סימן שיח סעיף יג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בשאר משקים?	"כאן מבואר דמותר ליתן שאר משקים לתוך כלי שני, וכן פסק הגר&quot;ז (סעי&#x27; י&quot;ב), אכן מבואר משעה&quot;צ (ס&quot;ק ס&quot;ח) דדוקא מים ושמן מותרים בכלי שני דהם ודאי לאו קלי הבישול אבל שאר משקים אינם מותרים בכלי שני אלא הם מבושלים כבר [כגון מי עסענס וחלב (מ&quot;ב ס&quot;ק ל&quot;ט)], וצ&quot;ע מהשו&quot;ע כאן דסותם דכל משקים מותרים, וכ&quot;ת דהכא עדיף משום הפסק כלי ז&quot;א דכל המקור להמ&quot;ב דשמן אינו מקלי הבישול הוא מסעי&#x27; זה ואי אמרת דהפסק כלי עדיף א&quot;כ אזדא ליה הראיה, ובדוחק צ&quot;ל דהא דכתב השו&quot;ע שאר משקים צריך לאוקמיה בשמן דוקא (כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; ח&#x27; הע&#x27; 47) {ועוד י&quot;ל דלעולם יש לחלק בין הפסק כלי ללא הפסק כלי, והא דלמד המ&quot;ב מכאן דמותר בשמן י&quot;ל דכיון ששמן צף למעלה ממים ואינו מתערב בו א&quot;כ הוי דומה להפסק כלי וכי היכי דכל משקים מותרים ע&quot;י הפסק כלי כך שמן מותר אפי&#x27; בלא הפסק כלי, וחידוש הוא}"	סימן שיח סעיף יג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בכלי שואב?	"יש מח&#x27; אם דינו ככלי ראשון, ולכו&quot;ע אם נשאר בתוך הכלי ראשון ומתחמם נחשב ככלי ראשון (מ&quot;ב ס&quot;ק פ&quot;ז) {והא דמשמע ממ&quot;ב לעיל (ס&quot;ק מ&quot;ה) דדינו ככלי שני היינו למעט האיסור שהאנשים היו נוהגין לעשות בזמן המ&quot;ב}"	סימן שיח סעיף יג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן קיתון של מים כנגד האש?	"לפי רש&quot;י מותר כל זמן שמסלקו קודם שהגיע ליד סולדת בו [וכתב הר&quot;ן דרש&quot;י מודה דאסור על האש, אבל הרמב&quot;ן מתיר אפי&#x27; על האש], אבל אנן קיי&quot;ל כתוס&#x27; דאינו מותר אלא במקום שא&quot;א להגיע ליד סולדת בו [לפי רבינו ירוחם היינו המקום לא יכול להגיע ליד סודלת, אבל קיי&quot;ל כהרא&quot;ש דתלוי אם המים יכול להגיע ליד סולדת בו] (ב&quot;י)"	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו השיעור יד סולדת בו?	"איתא בגמ&#x27; מקום שכריסו של תינוק נכוית בו, וביאר רש&quot;י דאינו יכול לשער בידו דתלוי בכל אדם ואדם (מ&quot;ב ס&quot;ק פ&quot;ט) [ועי&#x27; מש&quot;כ לעיל (סי&#x27; רנ&quot;ג סעי&#x27; א&#x27;) דבעיקר השיעור הוא בערך 113 אבל יש מחמירים ב-104 דיש אומרים דזהו השיעור שהתינוק נכוית, ומצד שני י&quot;א דהשיעור כמו 176 דזהו השיעור דאדם מונע מלשתות או לאכול דבר חם]"	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדברים שנאכלים חי [כגון פירות]?	דינם כמו מים דרק מותר במקום שאינו יכול להגיע ליד סודלת בו	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם בישל פירות?	הרמב&quot;ם כתב דפטור, אבל ביאר השעה&quot;צ (ס&quot;ק קי&quot;ד) דהיינו דוקא דבר שאינו משתבח כלל ע&quot;י הבישול אבל אם נשתבח חייב וכמ&quot;ש שחייב כשמבשל מים אבל דחה דמים שאני דמשתבח הרבה ע&quot;י בישול, ואח&quot;כ הביא דהברכ&quot;י מסתפק אם הוא איסור דאורייתא אבל מסתימת הראשונים משמע דהוא דאורייתא	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן כלי אלונטית [שיכול להתיך או לשרוף] סמוך לאש?	"המג&quot;א (ס&quot;ק ל&quot;ז) מסתפק בדבר אבל הא&quot;ר ותוספת שבת סתמו להתיר אע&quot;פ שיכול להגיע ליד סולדת בו מפני שאינו ניחא ליה בזה [וגם לא הוי פס&quot;ר (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ח)], וגם מסתמא לא ישכח ויזהר ליקחו קודם שיתיך או ישרוף (מ&quot;ב ס&quot;ק צ&quot;א, שעה&quot;צ ס&quot;ק קט&quot;ז) {ויש לעיין בכלי פלסטיק חד פעמי שמתרככים ע&quot;י החמין והוא פס&quot;ר, ויתכן דיש מקום להחמיר שיהיה כלי שני או כלי שלישי, ועי&#x27; בשבט הלוי (ח&quot;ח סי&#x27; נ&quot;ז) דמקיל ע&quot;פ המגיד משנה אבל יש לעיין בהיתר זה, ועי&#x27; במ&quot;ב דרשו בריש הסימן, ובספר כללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; א&#x27; הע&#x27; 20) רצה להתיר ע&quot;פ המ&quot;ב (ס&quot;ק א&#x27;) דכתב דאסור דוקא אם מרככו שיהא ראוי לתקנו ולעשות ממנו כלי וזה לא שייך בכלי פלסטיק חד פעמי, ונראה עוד טעם להתיר משום אין בישול אחר בישול, ועי&#x27; מש&quot;כ לעיל עוד טעם להתיר ע&quot;פ האג&quot;מ דמקיל בעצמות בטשאלינט}"	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בתולדת חמה?	"הר&quot;ן ס&quot;ל דאפ&quot;ה אסור אם הוא במקום שיכול להגיע ליד סולדת בו, אבל תוס&#x27; (שבת מ&quot;ח ע&quot;א) מבואר דגזרינן דוקא באור ולא בתולדת חמה (רע&quot;א)&lt;br&gt; "	סימן שיח סעיף יד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	דבר שנתבשל כל צרכו האם מותר להניחו כנגד המדורה?	כן, ואע&quot;פ שאין דבר המפסיק בינו לאש מ&quot;מ אית ביה הכירא מדאיצטריך הרחקה קצת מן המדורה (רא&quot;ש, מג&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ח, מ&quot;ב ס&quot;ק צ&quot;ב וס&quot;ק צ&quot;ד) דאין דרך בני אדם רוב פעמים לבשל כך (רשב&quot;א, מ&quot;ב שם), אבל על האש אסור מפני שנראה כמבשל (מ&quot;ב שם) וגם אתי לחתות בגחלים (מ&quot;ב ס&quot;ק צ&quot;ח)	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה אינו אסור משום יש צלי אחר בישול?	"כן הקשה הביה&quot;ל (ד&quot;ה והוא), ויש בזה כמה תירוצים:&lt;br&gt;1) תירץ המאמר מרדכי דמיירי כשהוא מניחו במים חמין אצל המדורה&lt;br&gt;2) ועוד תי&#x27; המאמר מרדכי דלשון &quot;מבושל&quot; לאו דוקא, ור&quot;ל בשר שנצלה (וכ&quot;כ חיי&quot;א כלל כ&#x27; סעי&#x27; י&quot;ג, וגר&quot;ז סעי&#x27; כ&quot;ד) {ונראה דזהו העיקר תירוץ (ר&quot;י באק), ולפי&quot;ז אסור להניח דבר מבושל ע&quot;ג הקדירה}&lt;br&gt;3) האגלי טל (ס&quot;ק י&quot;ח) תי&#x27; דהשו&quot;ע חולק על הרא&quot;ם בזה וס&quot;ל דאין זה נחשב כצלי אחר בישול מפני שכל כוונתו אינו אלא לחממה, וכעין זה תי&#x27; החזו&quot;א (סי&#x27; ל&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ד) דאין זה מעשה צליה דאינו מכניס טעם צלי לתוך המאכל {אמנם, מב&quot;י (עמ&#x27; ת&quot;ה) משמע דלפי הרא&quot;ם אסור לחמם דבר מבושל אצל האש אפי&#x27; אם הוא רק כיד סולדת בו ולא ישנה טעם המאכל דכתב שם דמותר דוקא להניח דבר צלי ולא דבר מבושל}"	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בתוך התנור?	"יש אחרונים שמחמירים אפי&#x27; אם מרחיק קצת מן המדורה, ומ&quot;מ יש להקל אם יש כלי מפסיק (מ&quot;ב ס&quot;ק צ&quot;ד) [והחיי&quot;א והחזו&quot;א מפקפקים אפי&#x27; בכלי מפסיק (שעה&quot;צ ס&quot;ק קי&quot;ח)]"	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר לח שנצטנן?	"לפי המחבר אסור מדאורייתא, אבל הרמ&quot;א הביא [הרשב&quot;א והר&quot;ן] דמקילין אפי&#x27; בנצטנן לגמרי, אבל מסיים דנוהגין להקל אם לא נצטנן לגמרי, וביאר המחה&quot;ש דבנצטנן לגמרי אסור משום איסור חזרה דהוי כנתינה לכתחילה, ולפי&quot;ז ליכא חילוק בין לח ליבש {ולפי&quot;ז יהא מותר אצל המדורה אפי&#x27; בנצטנן לגמרי}, אבל הפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ט) ביאר דאם נצטנן לגמרי עד שאין ראוי לאוכלה אסור דהוי כנראה כתיקון קצת (וכ&quot;כ גר&quot;ז סעי&#x27; ט&#x27;), והחזו&quot;א (סי&#x27; ל&quot;ז ס&quot;ק י&quot;ג) ביאר דאם נצטנן לגמרי יש לחוש שמא יטעו לומר שמותר לחמם דבר שלא היה מבושל מעולם. וע&quot;ע במג&quot;א לעיל (סי&#x27; רנ&quot;ג ס&quot;ק ל&quot;ז) דכתב דהרמ&quot;א ס&quot;ל דנצטנן לגמרי אסור מדאורייתא [וביאר האגלי טל (אופה ס&quot;ק י&quot;ד וס&quot;ק נ&quot;ה) שיטה זו דאם חם במקצת הוי ראוי ע&quot;י הדחק והוי כמאכל בן דרוסאי וסמכינן על הראשונים דליכא איסור בישול מדאורייתא בנתבשל כמאכל בן דרוסאי (פסק&quot;ת הע&#x27; 236)]. {לסיכום, לפי החזו&quot;א סגי להיות חם קצת כדי שיהא ניכר שנתחמם כבר, אבל לפי הפמ&quot;ג צריך להיות ראוי לאכילה (וה&quot;ה לפי הגר&quot;ז ומג&quot;א)}"	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדבר לח שנצטנן לגמרי ואח&quot;כ חיממוהו במקצת?	"כתב רע&quot;א (סי&#x27; רנ&quot;ג סעי&#x27; ה&#x27;) דכיון שפקע שם בישול הראשון תו לא מצי לחממו כשיעור יד סולדת בו, וכ&quot;כ המנח&quot;ש (ח&quot;ב סי&#x27; ו&#x27; אות ג&#x27;)"	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	בדבר לח, מתי נחשב מבושל כל צרכו?	"התהל&quot;ד (ס&quot;ק י&quot;ז) ס&quot;ל דצריך להגיע לרתיחה דהיינו להעלה אבעבועות, אבל האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות א&#x27;) כתב דכיון שהגיע ליד סולדת בו נחשב מבושל כל צרכו, וכ&quot;כ אז נדברו (ח&quot;ט סי&#x27; י&quot;ד) [והקשה ספר כללים בהלכות שבת (פ&quot;ד סי&#x27; ב&#x27; הע&#x27; 81) לגבי איסור שהייה כתב האג&quot;מ (שם אות כ&quot;ד) דיד סולדת בו הוא שיעור כמאכל בן דרוסאי ולא מבושל כל צרכו, ותי&#x27; דבאמת הוא מבושל כל צרכו אולם לגבי איסור שהייה בעיני בני אדם אינו נחשב מבושל כל צרכו עד שמעלה רתיחות ויש חשש שמא יחתה אבל כיון שהגיע ליד סולדת בו הוי כמאכל בן דרוסאי בעיני בני אדם (וע&quot;ע מש&quot;כ לעיל דתלוי כפי המצב)]"	סימן שיח סעיף טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו האיסור לרסק שלגים?	"1) רש&quot;י (שבת נ&quot;א ע&quot;ב) פי&#x27; משום דקא מוליד בשבת ודמי למלאכה שבורא מים הללו&lt;br&gt;2) הר&quot;ן פי&#x27; עוד טעם משום גזירה שמא יסחוט פירות העומדים למשקין&lt;br&gt;3) ספר התרומה פי&#x27; משום נולד ומוקצה"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם מניח פשדיט&quot;א כנגד האש, האם שייך איסור 1) מוליד כריסוק שלגים 2) גזירה משום משקין שזבין 3) משום נולד (מוקצה)?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר  על סי' ש""כ ♦<br><img src=""paste-0c9f6e47dcca8dbd1a9d7a09b136f53b0a66f528.jpg"">"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן פשטיד&quot;א (אינפאנאד&quot;א) כנגד האש 1) אם אין בו מרק 2) אם יש בו מרק?	"1) השו&quot;ע פסק כהראשנים (רמב&quot;ן, סמ&quot;ג, סמ&quot;ק, מגיד משנה בשם רשב&quot;א) המקילין כיון שאינו עושה מעשה בידים אלא השומן נימוח ממילא [וכיון דדבר יבש הוא מותר אפי&#x27; במקום שיד סולדת בו, ודלא כלבוש (מג&quot;א ס&quot;ק מ&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ק&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק קכ&quot;ב)], אבל הרמ&quot;א הביא דיש מחמירים, והיינו בעל התרומה דס&quot;ל דאסור משום נולד ומוקצה [והמג&quot;א (ס&quot;ק מ&quot;ב) מסתפק לפי הבעל התרומה אם כל הפשטיד&quot;א נאסר כשחוזר ונבלע השומן בתוכו, אבל מסיק להקל ע&quot;פ הרמ&quot;א] 2) כתב הב&quot;י דכאן מסתבר דמותר אפי&#x27; לבעל התרומה דאינו ניכר וליכא משום נולד, אבל אח&quot;כ כתב דאפשר דאפי&#x27; בכה&quot;ג אסור לבעל התרומה כיון שהשומן צף למעלה הוי ניכר (מ&quot;ב ס&quot;ק ק&quot;ה), ולהלכה, פסק המחבר לקולה כרוב ראשונים ומותר אפי&#x27; בלא מרק, אבל הרמ&quot;א כתב דיש להקל רק במקום צורך [שבת (שעה&quot;צ ס&quot;ק קל&quot;ג), ולפי הערוה&quot;ש (סעי&#x27; ל&quot;ג) דוקא לצורך הרבה] ואז מותר לכתחילה, אבל שלא לצורך יש להחמיר אפי&#x27; אם יש בו מרק מפני שניכר במה שהוא צף למעלה, ובדיעבד מותר אפי&#x27; אם אין בו מרק (מ&quot;ב ס&quot;ק ק&quot;ז) {דיש לסמוך על שיטת המחבר ורוב ראשונים}"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש עליו רק מעט שומן?	"מותר אפי&#x27; לבעל התרומה כיון דדבר מועט הוא (ב&quot;י, מ&quot;ב ס&quot;ק ק&quot;ה) "	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה שומן נחשב כדבר יבש?	"כיון שאינו נמחה בשעה שנותנו לחממו (מ&quot;ב ס&quot;ק ק&#x27;) [ומשמע דאם נמחה מיד כמו מלח וסוכר נחשב כדבר לח וכמ&quot;ש למעלה], ולפיכך כתב האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות ו&#x27;) דמותר ליתן חמאה מחלב שפוסטר על דבר גוש שיגיע ליד סולדת בו, וע&quot;ע בשש&quot;כ (פ&quot;א הע&#x27; קע&quot;ג)."	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם נקרש למעלה כד של מים?	לכו&quot;ע מותר להניחו במקום דלא יגיע ליד סולדת בו דכשימס יהיה מתערב מיד לתוך המים ולא יהיה ניכר [ואין זה נחשב כריסוק בידים במה שהוא נותנו במקום חם קצת] (מ&quot;ב ס&quot;ק ק&quot;ה) [ואם נקרש כולו אסור לפי הבעל התרומה דהרי ניכר הוא (שעה&quot;צ ס&quot;ק קל&quot;ג)]	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן הפשטידא במקום שהגוי יבא אח&quot;כ ויסיק התנור?	"המג&quot;א (ס&quot;ק מ&quot;ב) מקיל אבל כתב דאין להקל בפני עם הארץ (מ&quot;ב ס&quot;ק ק&quot;ו), והמג&quot;א מוסיף דיש להשימה ע&quot;י גוי {ואינו מוזכר במ&quot;ב, ואפשר משום דס&quot;ל דאפי&#x27; לאחר שהוסק התנור מותר ע&quot;י גוי}"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש איסור מוליד בבעבועות?	"כתב ריש&quot;א (קובץ תשובות ח&quot;א סי&#x27; ל&quot;ח) שאין בהם שום קיום לגבי משקה מוגז לכוס, ולגבי הפרחת בעבועות רשז&quot;א (שש&quot;כ פט&quot;ז הע&#x27; פ&quot;א*) מקיל דא&quot;צ למנוע הילדים"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש קרח ע&quot;ג החלה?	"אם החלה יכול להגיע לשיעור יד סולדת בו יש בו חשש בישול (מנח&quot;י ח&quot;ט סי&#x27; ל&quot;א) {ונראה סברא להקל דבדרך כלל כיון שהוא רק דבר מועט כבר evaporates קודם שיכול להגיע ליד סולדת בו, ועי&#x27; לקמן סי&#x27; שכ&quot;ו סעי&#x27; ד&#x27; לגבי מים על הידים דהתם אסור משום רחיצה, ואי אמרת דיכול להגיע ליד סולדת בו צ&quot;ל דמיירי במים מרובים שלא יתאדם כ&quot;כ מהר, וצ&quot;ע למעשה}"	סימן שיח סעיף טז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליתן צונן ע&quot;ג מיחם?	"אם יכול להגיע ליד סולדת בו אסור דחיישינן שמא ישכח, ואם לאו מותר (תוס&#x27;, דלא כרש&quot;י) [ולכאורה אין חידוש בסעי&#x27; זה]"	סימן שיח סעיף יז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להגיס קדירה על האש 1) אם אינו מבושל כל צרכו 2) אם מבושל כל צרכו?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-89e396bbddd532604fa89ba12f82cf4d600d6421.jpg"">"	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בצמר ביורה?	"אסור להגיס אפי&#x27; במבושל כל צרכו, ויש כאן ג&#x27; טעמים:&lt;br&gt;1) משום צובע דזהו דרך הצובעים תמיד כדי שלא יתחרך (ר&quot;ן, מ&quot;ב ס&quot;ק קט&quot;ז)&lt;br&gt;2) משום צובע דנקלט הצבע בצמר יותר (רא&quot;ש בתירוץ שני, מ&quot;ב ס&quot;ק קט&quot;ז)&lt;br&gt;3) משום בישול דסממנים צריכים בישול לעולם (רא&quot;ש בתירוץ ראשון) [ולפי&quot;ז אפי&#x27; סממנים במים בלא צמר אסור להגיס אפי&#x27; כשהוא מבושל כל צרכו (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק מ&quot;ג, שעה&quot;צ ס&quot;ק קל&quot;ח)]"	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם שייך איסור מגיס 1) בדבר יבש 2) במים?	"1) הפמ&quot;ג (סי&#x27; רנ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק ל&quot;ב) מסתפק, אבל ריש&quot;א (שבות יצחק בישול פמ&quot;א אות ב&#x27; ס&quot;ק ד&#x27;) ורשז&quot;א מקילין, ולפיכך מותר לחתוך קוגל ע&quot;ג האש (מ&quot;ב דרשו), וע&quot;ע במ&quot;ב עו&quot;ה (סוף הע&#x27; ס&quot;ה) דהביא בשם ריש&quot;א להחמיר 2) הקצות השלחן (סי&#x27; קכ&quot;ד בדה&quot;ש ס&quot;ק י&#x27;) מחמיר, אבל האב&quot;נ (או&quot;ח סי&#x27; נ&quot;ט) והאג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות י&quot;ד) וריש&quot;א (שבות יצחק בישול פמ&quot;א אות ד&#x27;) מקילין [וכפשוטו ה&quot;ה במרק צלול, אבל רשז&quot;א התיר דוקא במים ולא במרק (עי&#x27; כללים בהלכות שבת פ&quot;ד סי&#x27; ב&#x27; הע&#x27; 103)] {ונראה דלפיכך מותר לפתוח ברזא במיחם אע&quot;פ שלכאורה הוא דומה להגסה על האש}"	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לכסות הקדירה 1) כשאינו מבושל כל צרכו 2) כשמבושל כל צרכו?	"1) על האש בודאי אסור (שו&quot;ע לעיל סי&#x27; רנ&quot;ז סעי&#x27; ד&#x27;), ואם אינו על האש עי&#x27; בביה&quot;ל לעיל (שם ד&quot;ה גורם) דהביא מח&#x27; בזה בין המג&quot;א ובית מאיר 2) הרבה מקילין (קצות השלחן, רשז&quot;א, חוט שני), אבל השביתת שבת מצדד להחמיר ע&quot;פ הגמ&#x27; ורש&quot;י בחולין (ק&quot;ח ע&quot;ב) דמבואר דהמכסה דומה להגסה, וכ&quot;כ השש&quot;כ (פ&quot;א הע&#x27; צ&quot;ד) דטוב להחמיר, והאג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות י&#x27;) מחמיר לפי סברת התפארת שמואל (על הרא&quot;ש פ&quot;ג סי&#x27; י&quot;א) דהוא גזירה אטו קדירה שאינה מבושלת כל צרכה, והברית עולם (האופה סעי&#x27; ע&#x27;) כתב דאינו אסור אלא אם ניכר שינוי בין כשהוא מגולה לכשהוא מכוסה, אכן הקשה המאור שבת איך יתכן לאסור להחזיר הכיסוי עליו משום מגיס הרי כשהוא מחזיר כל הקדירה להאש ג&quot;כ הוא גורם לה להרתיח ולהגס (מ&quot;ב עו&quot;ה הע&#x27; ס&quot;ה), ותי&#x27; ר&quot;א קרופניק דבחזרת הקדירה אין מקום לגזור אטו אינו מבושל כל צרכו דלא אתי למטעי משא&quot;כ בהגסה או לכסות הקדירה יש מקום לטעות."	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לערות חמין לכלי על האש?	המקילין בכיסוי קדירה גם מקילין לערות חמין בנחת (מ&quot;ב דרשו)	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להוסיף מים למכשיר של אדים חמים?	"בודאי אסור להוסיף מים צוננים, אבל לגבי מים חמים רשז&quot;א (שלמי יהודה פ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ד) וריש&quot;א (שבות יצחק בישול פ&quot;ה אות ג&#x27;) מקילין כל זמן שלא נצטנו לגמרי, אבל המנח&quot;י (ח&quot;ז סי&#x27; כ&quot;א, ח&quot;ח סי&#x27; כ&quot;ח) מחמיר מפני שמוסיף על בישולו כשיתאדו ודומה לבישול סממנים {וחידוש הוא}"	סימן שיח סעיף יח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לטוח שמן ושום על הצלי 1) לכתחילה 2) בדיעבד?	"1) כל זמן שהוא יד סולדת בו אסור לטוח עליו, והוסיף המג&quot;א (ס&quot;ק מ&quot;ה) דה&quot;ה אפי&#x27; בכלי שני אסור דדבר גוש מבשל בכלי שני 2) קודם שהניחו בכלי שני אוסר השום כדי קליפה, והשמן אוסר הצלי עד ששים (פמ&quot;ג מש&quot;ז ס&quot;ק כ&quot;ד, שעה&quot;צ ס&quot;ק קמ&quot;ב), אבל לאחר שהניחו בכלי שני אין לאסור דיש לסמוך על הפוסקים דדבר גוש אינו מבשל בכלי שני (מ&quot;ב ס&quot;ק קי&quot;ח)"	סימן שיח סעיף יט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הטיחו בשומן?	"מותר לטוח שומן שנקפא על צלי אפי&#x27; כנגד המדורה דנחשב דבר יבש ואין בישול אחר בישול [אבל שומן שלא נקפא אסור דהוי דבר לח שנצטנן (שעה&quot;צ ס&quot;ק קמ&quot;ד)], ומ&quot;מ כתב המג&quot;א (ס&quot;ק מ&quot;ה) דדוקא כשהוא נימוח מאליו מעט מעט דאינו בעין [ובסוף מסתפק דאולי הוא צף למעלה ולעולם ניכר הוא, אבל הא&quot;ר מצדד להקל (שעה&quot;צ ס&quot;ק קמ&quot;ה)], אבל לא ירסקנו בידים דיש בזה מח&#x27; הפוסקים (מ&quot;ב ס&quot;ק קי&quot;ח, שעה&quot;צ ס&quot;ק קמ&quot;ו)"	סימן שיח סעיף יט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה כולם חייבים כשמביא את האור תחילה?	"המביא אור חייב משום שהוא מתלבה מרוח הליכתו {וניחא ליה}, הנותן עצים חייב משום מבעיר, הנותן קדירה חייב מפני שהוא מתלבן ומתחזק הקדירה דמיירי בחדשה, הנותן מים ובשר ותבלינים והמגיס חייבים משום מבשל (גמ&#x27; ביצה ל&quot;ד ע&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק קי&quot;ח)"	סימן שיח סעיף יט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר ליטול מים ממיחם בשבת?	"כתב התוספת ירושלים בשם הירושלמי (פ&quot;ג ה&quot;ג) דאסור שמא יתאכל פירוקו והוא יוסיף בו מים, אכן בזמנינו כתב האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ע&quot;ד בישול אות כ&quot;א) דליכא חשש זה שייך, ויש לפרש מפני שלעולם יש מעט מים שנשאר בסוף המיחם {אכן, לפי&quot;ז אסור להטות המיחם להוציא כל המים ממנו דאז בודאי יש חשש שמא יוסיף בו עוד מים (וכ&quot;כ שש&quot;כ פ&quot;א סעי&#x27; מ&quot;ו)}, ועי&#x27; במנח&quot;י (ח&quot;ו סי&#x27; כ&quot;א) דרצה לומר דהבבלי חולק על הירושלמי ולפיכך דין זה אינו אלא חומרא בעלמא, והוסיף ר&quot;י באק דכן ראינו בירושלמי לעיל (פ&quot;א ה&quot;ו) ביורה של צבע שחושש שמא יוסיף מים, והבבלי (י&quot;ח ע&quot;ב) רק חושש לחיתוי הגחלים, וזהו הטעם דנוהגין להניח טשאלינט לשבת דלפי הירושלמי יש לחוש שמא יתייבש ויוסיף מים. "	סימן שיח סעיף יט		
