#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מנלן דצריך לאכול הסעודה במקום קידוש?	"1) כתיב וקראת לשבת עונג, במקום קריאה שם תהא עונג (פסחים ק""א ע""א, ב""י, מ""ב ס""ק א') [ואפי' בקידושא רבא אף שאינו מזכיר שבת מ""מ בא לכבוד שבת (ערוה""ש סעי' א')]<br> 2) כתב הרשב""ם סברא דאם איקבע קידוש על יין מסתמא על היין שבשעת הסעודה הוקבע [וממילא ה""ה בשארי משקין דאין דרכו של אדם חשוב לשתות בלא אכילה (חולין ד' ע""ב)] (ערוה""ש סעי' א')"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להפסיק בין קידוש להסעודה?	"כתב הערוה""ש (סעי' א') דפשוט דאין לו להאריך זמן רב בין קידוש להסעודה אבל מעט זמן אין קפידא, וכן לא ילך לשוק אבל הילוך מועט בחצר אין קפידא"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לחזור ולקדש אם שינה מקומו 1) מפינה לפינה 2) מחדר לחדר 3) מבית לבית?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-45d239cf2d53bbfd81dcf3fe0e42d26b5a54c366.jpg"">"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין כשהוא הולך מביתו לסוכה 1) כשהיא בביתו 2) כשהיא סמוך לביתו 3) כשהיא רחוק מביתו?	"1) כתב המרדכי דהוי כמפינה לפינה (דרכ""מ ס""ק א'), וביאר המג""א (ס""ק ב') שהמחיצות עשויות רק לשם סוכה ואינם מפסיקים, אכן הביה""ל (ד""ה ומבית) הביא דעת הא""ר וגר""א ומאמר מרדכי שהביאו שיטת התוס' שחולקים על המרדכי וס""ל דאפי' כשהיא בתוך הבית הוי כמו מחדר לחדר וצריך לחזור ולקדש אם לא היתה דעתו עליו [ועי' בדגול מרבבה], וכיון שיש כאן מח' הפוסקים המ""ב (ס""ק ה') מייעץ לשתות רביעית יין במקומו להוציא עצמו מידי ספיקא [דאינו חמור כ""כ לשתות יין חוץ לסוכה (מ""ב עו""ה הע' ט""ז)] 2) כתב המג""א (שם) דהוי כמו מחדר לחדר וצריך לחזור ולברך אם לא היתה דעתו עליו, אכן הדה""ח הביא הלבוש דס""ל דאפי' בכה""ג א""צ לחזור ולברך דמסתמא כיון דדרך הוא ליכנס לסוכה כשפוסקים הגשמים הוי כאילו דעתו עליו [אבל שארי אחרונים לא הביאו את דברי הלבוש להלכה, ולפיכך טוב להוציא עצמו מידי ספק ולשתות רביעית יין במקומו (ביה""ל שם)] 3) הוי כמו מבית לבית וצריך לחזור ולברך אלא אם רואה מקומו הראשון (דה""ח, ביה""ל שם)"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם כבר עקר מקומו, האם מהני לחזור למקומו הראשון ולאכול שם סעודתו?	"כן (שעה""צ ס""ק ה'), ועי' להלן בסעי' ג'"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה יעשה בקידושא רבא אם הלך מחדר לחדר ולא היתה דעתו עליו?	"כתב שש""כ (פנ""ד הע' ל""א) דאין לו תקנה דהרי קיי""ל דא""צ לברך ברכת הנהנין כששינה מחדר לחדר וגדר קידושא רבא הוא ברכת הנהנין וא""כ אין לו תקנה אלא לצאת חוץ לביתו ואז יכול לחזור ולברך בפה""ג לפי הכרעת המ""ב (סי' קפ""ד ס""ק י""ב) כדעת הגר""א דפסק כהרא""ש דרק מיני דגן נחשבין כדברים הטעונים ברכה במקומן {ולא הבנתי דמבואר בסמוך (סעי' ד') דאפי' קידושא רבא הוי ברכת המצות ויכול להוציא את חבירו אע""פ שכבר יצא, א""כ ה""נ יהא מותר לו לקדש עוד הפעם}, אכן מעורר ר""י אנדלמן דעל כרחך מיירי כשלא שתה כשיעור רביעית [דאי שתה רביעית הרי הוא יוצא קידוש במקום סעודה] וא""כ לכו""ע אינו טעון ברכה במקומן והוי שינוי מקום כשיוצא מהבית {ויש לדון דאפשר דחיישינן להשיטות שמברך ברכה אחרונה על כזית}"	סימן רעג סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם בשעת קידוש דעתו היתה לאכול במקומו ואח""כ רוצה לאכול בחדר אחר?"	אם עדיין לא אכל כזית במקומו צריך לחזור ולקדש אם רוצה לאכול בחדר אחר כיון שלא היתה דעתו עליו	סימן רעג סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם קידש ולא סעד בכלל?	"לא יצא ידי קידוש, ואע""פ שלא היה בדעתו לאכול במקום אחר (מ""ב ס""ק י""א)"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם היתה דעתו לאכול 1) לאלתר 2) לאחר זמן מועט, במקומו?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-bf86851ca399a8285b615c97da9cd418f0cadedb.jpg"">"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם דעתו לאכול לאלתר אבל יצא ממקומו ואח""כ חזר למקומו?"	"השיירי כנסת הגדולה כתב דפשוט דלא נחשב כשינוי מקום וא""צ לחזור ולקדש, אכן פשטות המג""א (ס""ק ה') משמע דאם שינה מקומו אע""פ שחזר אח""כ צריך לחזור ולקדש [אמנם, יש אחרונים (תוספת שבת, מחה""ש) שביארו המג""א דאינו חוזר למקומו], וביאר הביה""ל (ד""ה לאלתר) דמצי למימר דליכא מח' בין המג""א ושיירי כנסת הגדולה די""ל דהמג""א מיירי כששהה ג""כ מלבד השינוי המקום, ואע""פ שאמרינן דאם כוון לאכול לאלתר א""צ לחזור ולקדש אפי' אם אירע לו אונס ואינו אוכל עד לאחר זמן היינו דוקא כשלא שינה מקומו אבל כששינה את מקומו אע""פ שחזר למקומו אפ""ה צריך לחזור ולקדש אם אינו אוכל לאלתר, אבל כשהוא חוזר לאלתר לא הוי שינוי מקום דהוי כמו דברים הטעונים ברכה במקומן דאינו חוזר ומברך [ונמצא שהלכות שינוי מקום לגבי ברכות אינו דומה לגמרי להלכות שינוי מקום לקידוש, ועי' בביה""ל איך ליישב דברי תוס' פסחים (ק""א)]. להלכה, אע""פ שכתב בספר פתח דבר דאם שינה מקומו לעולם צריך לחזור ולקדש אע""פ שחוזר למקומו ודלא כהשיירי כנסת הגדולה, מ""מ המ""ב (ס""ק י""ב, ביה""ל שם) הכריע דלכתחילה יש ליזהר שלא לשנה את מקומו אפי' כשחוזר למקומו, מ""מ בדיעבד אם כבר שינה א""צ לחזור ולקדש אם לא שהה, ובפרט אם יצא לעשות צרכיו בודאי א""צ לחזור ולקדש דזהו מצרכי הסעודה {ונראה דכל זה כשהוא יוצא חוץ לביתו אבל מחדר לחדר בודאי מהני דעת ולא נחשבת שינוי מקום כלל, וכ""כ קובץ הלכות פי""ב הע' ט', אמנם יש מקום להחמיר קצת לפי גירסת הרי""ף דלא מהני דעת מחדר לחדר, וכנראה שהוא חומרא יתירה}"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם כוון לאכול מחדר לחדר?	"אם דעתו לאכול לאלתר א""צ לחזור ולקדש אפי' אם אכל לאחר זמן (מ""ב ס""ק י""ג) {ויש לפרש דיש ב' נדונים, א' שינוי מקום, ב' שהייה זמן, לגבי שינוי מקום עדיף טפי לכוין מתחילה שהוא רוצה לשנה את מקומו, אבל לגבי שהייה זמן עדיף טפי לכוין לאכול לאלתר ולא לאכול לאחר זמן} [וע""ע בביה""ל (ד""ה או) דמפקפק על הלכה זו דהמקור הוא מאגור ורוצה להגיהו דמיירי כשהוא הולך מסוכתו לגגו וא""כ ההליכה הוא מצרכי הסעודה ואינו ראיה לסתם שהייה זמן, אכן עיי' בהגהות על הטור (ס""ק ג') דהאגור הביא ממהרי""ל וכשנעיין בהמהרי""ל בפנים נראה דיש לקיים הגירסא בפנינו שהוא הולך בדרך גדול, וקאי בשיטת הירושלמי דס""ל דדעת מהני אפי' מבית לבית, ע""ש]"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם היה בדעתו שלא לאכול כלל?	"חידש הלבוש (מובא בפמ""ג א""א ס""ק ה') דאפי' אם אוכל לאלתר לא מהני {וצ""ב מ""ש ממי שהיה בדעתו לאכול בבית אחר הרי בשניהם אינו יוצא בו מצות קידוש}, והמ""ב (ס""ק ט""ו) הביא כמה אחרונים דחולקים על הלבוש (שעה""צ ס""ק ט""ז)"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם שמע קידוש מחבירו ולא כוון לצאת בהדיא אלא היה לו סתם דעת?	"הפמ""ג (מש""ז ס""ק ב') מסתפק דשמא מצות א""צ כוונה ויצא ואם חוזר ומקדש הוי ברכה לבטלה, ולפיכך טוב שיכוין בפירוש שלא לצאת בברכתו"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו השיעור לאלתר?	"כתב הערוה""ש (סעי' ד') דאינו לאלתר ממש אלא לא ימשוך זמן רב, וכן מבואר דיכול לקדש בבית ע""מ לעלות לעלייה וזה נקרא לאלתר, ולא ניתנה תורה למלאכי השרת, וגם דרך בני אדם שמחליפין בגדיהם אחר קידוש, וכן מותר לצאת לחצר או לרחוב סמוך לבית [ומש""כ המ""ב (ס""ק י""ב) בשם המהרי""ל לא יפסיק אפי' זמן קצר היינו לא כ""כ ארוך אבל אינו קצר ממש] [וע""ע ביעב""ץ (סידורו) דס""ל דלאלתר הוא כשיעור כ""ב אמות, והחוט שני ס""ל דהשיעור הוא כדי היסח הדעת (מ""ב דרשו), והשע""ת (ס""ק ב') משמע כדי שיעבור הנאתו מכוס של קידוש אין זה לאלתר, ועי' במג""א לקמן (סי' רפ""ו ס""ק א') ובמחה""ש שם דמשמע דבעצם מה שהוא מתפלל מוסף בין קידוש לאכילה אינו נחשב לאלתר, ואפשר דהוי מחמת היסח הדעת]"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו העצה אם חושש שמא יצטרך לשהות זמן רב עד הסעודה?	"ישתה רביעית מכוס של קידוש דיש סוברים שיוצא בזה קידוש במקום סעודה (פסק""ת הע' 37)"	סימן רעג סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יכול להוציא אחרים ידי חובתן בקידוש אם אינו אוכל עמהם?	"אע""פ שבברכות הנהנין אינו יכול להוציא אחרים אלא אם הוא ג""כ יוצא בהם, מ""מ בקידוש יכול להוציא אחרים [בין כשהוא עדיין לא יצא בין כשהוא כבר יצא (שעה""צ ס""ק כ""ב)] ואפי' בברכת בורא פרי הגפן דזהו חלק ממצות קידוש [בין בלילה בין ביום]"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"למה מותר לעשות זה, הרי קיי""ל (סי' רע""א סעי' י""ד) שהמקדש צריך לטעום?"	"תי' רע""א דהכא האחרים הם המקדשים, ועוד תי' דהגאונים לשיטתייהו אזלי והמקדש שתה כאן רביעית"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יכול להוציא 1) קטנים 2) בקי?	"1) יכול להוציא קטנים אם הגיעו לחינוך (מ""ב ס""ק ט""ז), ואפי' קטנים שאינם בני ביתו (שעה""צ ס""ק י""ז) [והעולת שבת ס""ל דאע""פ שגדול צריך להיות בקי הקטן א""צ להיות בקי, והמג""א (ס""ק ז') חולק עליו דליכא חילוק בין קטן לגדול] 2) הבה""ג והכל בו ס""ל דאינו יכול להוציא אלא מי שאינו בקי [היכא שהמקדש אינו יוצא מעצמו], וכן פסק השו""ע, אבל המ""ב (ס""ק כ') הביא שיטת הפר""ח (סי' תקפ""ה) דס""ל דיכול להוציא אפי' בקי, וכן פסק הארצות החיים דמדינא יכול להוציא אפי' בקי אבל עדיף להבקי לברך מעצמו, וכן פסק הביה""ל (ד""ה והוא), ומסיים דזהו נמי כוונת הטור דרק לכתחילה אינו מוציא אלא מי שאינו בקי"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם הוא יכול להוציא אחרים בברכת המוציא אם הוא אינו אוכל עמהם?	"אע""פ שיש חוב לאכול ג' סעודות מ""מ אין המצוה עצמה חוב אלא שהמצוה הוא ליהנות מסעודת שבת ואם הוא נהנה בתענית א""צ לאכול, ולפיכך אינו יכול להוציאו בברכת המוציא [ודלא כלבוש (שעה""צ ס""ק י""ט)], אבל אם הוא מקדש על הפת הוי כמו יין ויכול להוציאו (מ""ב ס""ק י""ט) [והפמ""ג (מש""ז ס""ק ג') מצדד דדוקא בלילה יכול להוציאו בפת ולא ביום דאינו ניכר כ""כ, וצ""ע]"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שמתענה?	"בעצם הוא מחויב בקידוש ולפיכך יכול להוציא אחרים ידי חובתן אלא שהוא עצמו אינו יכול לקיים מצות קידוש (שעה""צ ס""ק כ', על פי פסק""ת הע' 45) [ובאמת, הב""י הביא מח' ראשונים בענין זה, שהמרדכי ס""ל דמי שמתענה אינו יכול להוציא אחרים בקידוש ביום, אבל הרבינו ירוחם ושאר ראשונים חולקים עליו]"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש הרבה אנשים שצריכים לשמוע לקידוש?	"עדיף שאחד יברך לכולם משום ברוב עם הדרת מלך [ודלא כיש נוהגין שכל אחד מברך לעצמו] (ערוה""ש סעי' ו')"	סימן רעג סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יוצא קידוש במקום סעודה 1) במעט פת 2) במיני תרגימא 3) ביין 4) בשכר וקפה 5) בפירות?	"1) כן, ולפי המג""א (ס""ק י') צריך כזית כדי שיהא טעון ברכה אחרונה (מ""ב ס""ק כ""א), אמנם אם קידש על הפת צריך ב' כזיתים (פמ""ג סי' תרל""ט א""א ס""ק ט""ז, רע""א) 2) המג""א (ס""ק י""א) ס""ל דיוצא כ""ש מיין, אבל רע""א הביא מרבינו יונה (ברכות ל""ו ע""ב) דאינו יוצא במיני תרגימא {וצ""ע דהמ""ב הביא שרע""א חולק ביין ולא במיני תרגימא}, וכ""כ הגר""א במעשה רב (ביה""ל ד""ה כתבו) וכ""כ תוס' פסחים (ק""א ע""א), ולמעשה אע""פ שיש מפקפקין נוהגין להקל (שע""ת ס""ק ז'), ואפ""ה כתב הערוה""ש (סעי' ח') דיותר טוב לאכול מיד סעודת שבת בשלימות דזהו עיקר קידוש במקום סעודה [וכתב השלמת חיים (סי' רס""ט) דמי שמקיל לאכול מיני תרגימא בקידוש כשחוזר לביתו להעיקר סעודה יחזור ויקדש שנית], וחידש הקיצור שו""ע (סי' ע""ז סעי' י""ז) דאם אוכל מיני תרגימא אחר קידוש יטול שנים משום לחם משנה, ואין נוהגין כן (מנח""י ח""ג סי' י""ג) 3) כתבו הגאונים שיוצא, וכתב המג""א (ס""ק ח') דהיינו כששתה רביעית שהוא השיעור של ברכה אחרונה [ולפי""ז כתב רע""א (סי' ק""צ) דלשיטות דחייב ברכה אחרונה בכזית ה""נ סגי בכזית {ולפי""ז הציור דיכול לצאת מצות קידוש ולא הוי קידוש במקום סעודה יהיה אם כל אחד ואחד שתה פחות מכזית (וכ""כ הערוה""ש סעי' ח')}, אכן הפמ""ג (א""א ס""ק ח') כתב דהכא לכו""ע בעי שיעור רביעית ליחשב שיעור סעודה (מ""ב ס""ק כ""ב)], והלבוש והב""ח (מובא במג""א ס""ק י""ב, מ""ב ס""ק כ""ז) ס""ל דבעי רביעית מלבד הכוס של קידוש {ונראה דאינו יכול לקדש על כוס גדול שיש בה שיעור מלא לגומיו ועוד שיעור רביעית לצאת בה מצות קידוש וגם שתיית רביעית דמשמע מביה""ל לקמן (סי' תע""ב סעי' ז' ד""ה אין) דנחשב כשתייה אחת} [והאבן העוזר דוחה שיטה זו דמ""ש רביעית אחת משתים], ולפי רע""א והגר""א אינו יוצא ביין כלל [ועוד הביא רע""א מהדרישה דדבר זה תלוי במח' ראשונים אם יין נחשב כדברים הטעונים ברכה במקומן, וא""כ לדידן דס""ל דאינו נקרא דבר שטעונים ברכה במקומן ה""נ לא יצא סעודה בו]. למעשה, בקידוש בלילה בודאי אין להקל ברביעית לחוד, ואפי' ברביעית מלבד הכוס של קידוש אין להקל אלא בשעת הדחק {וע""ע במ""ב דרשו, וראיה לדברינו מסי' רס""ט דבשעת הדחק מהני לשתות יין בלילה} [והערוה""ש (סעי' ט') כתב דהמקיל לא הפסיד], אבל בקידוש ביום יש לסמוך על המקילין ברביעית אחת אם אין לו יין הרבה (מ""ב ס""ק כ""ה, שעה""צ ס""ק כ""ט) 4) אפי' אם הם חמר מדינא אינו יוצא בהם (מג""א ס""ק י""א, באה""ט ס""ק ז', מ""ב ס""ק כ""ה) [ולפי השלטי גיבורים שבסמוך יוצא (מנח""י ח""א סי' ע""ג)] 5) הטור ושו""ע פסקו לא, אבל השלטי גיבורים ס""ל דיוצא דכל סעודת שבת נחשבת קבע [כמ""ש לגבי מעשר (מחה""ש, לבושי שרד)], והעיקר כמו הטור ושו""ע (מג""א ס""ק י""א), ומ""מ אם חלש לבו יש מקילין בקידוש ביום (מ""ב ס""ק כ""ו)"	סימן רעג סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יש מעלה בפת הבאה בכיסנין על מיני תרגימא (אטריות)?	"השע""ת (סי' רפ""ט ס""ק ג') כתב דיוצא בפת הבאה בכיסנין ולא במיני תרגימא וקאווע, ודייק האג""מ (או""ח ח""ב סי' כ""ו) דהשע""ת ס""ל דצריך פהב""כ ולא סגי במיני תרגימא, אכן כתב המג""א (ס""ק י""א) דיוצא במיני תרגימא, וכן נקט המ""ב (ס""ק כ""ה), והוכיח הקובץ הלכות (פי""ב הע' כ""ח) דבאמת כוונת השע""ת הוא מיני מגדים ולא מיני תרגימא, ע""ש. "	סימן רעג סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם אכל במקום אחד כדי סעודה והלך למקום אחר, האם צריך לשתות יין גם במקום השני?	"לא, וכמו שמצינו בסעודת שלישית דא""צ לשתות בו יין (מג""א ס""ק ט', מ""ב ס""ק כ""ד) [ואם אכל במקום הראשון פת, לכתחילה יגמור סעודתו שם אם לא היה בדעתו לילך למקום אחר וכמ""ש בסי' קע""ח]"	סימן רעג סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה יעשה בברית מילה?	"כתב הרמ""א שיכול לשתות כשיעור יין, אבל נוהגין ליתן להתינוק"	סימן רעג סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם קידש בביתו האם יכול להוציא חבירו בבית אחר?	"אם המקדש מכוין להוציא והשומע מכוין לצאת מותר לו לכתחילה לצאת ממנו (מג""א ס""ק י""ג) [ואע""פ שאינו ראיה מתוס' דהתם הוא מחדר לחדר והרמ""א ס""ל דמהני דעת לכתחילה מ""מ מסתבר דמהני אפי' מבית לבית (שעה""צ ס""ק ל""א)], ותמה הביה""ל (ד""ה ואם) למה מותר לכתחילה הרי ליכא קביעות יחדו [אבל בדיעבד פשוט דיוצא דאין זה לעיכובא], ובדוחק מתרץ שכיון שהוא מכוין לצאת ממנו מקרי קביעות אפי' כשהוא בבית אחר {ומשמע דצריך לצאת גם ברכת היין דהרי לגבי ברכת קידוש א""צ קביעות}"	סימן רעג סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בברכת המוציא?	"כשהוא מקדש על פת יכול להוציאו ואפי' אם המקדש אינו אוכל כלום, אבל אם קידש על יין המקדש צריך לאכול ממנו וגם צריך השומע לישב שם בשלחן אחד [לכתחילה] (מג""א ס""ק י""ג, מ""ב ס""ק כ""ח)"	סימן רעג סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך השומע להיות שולחן ערוך לפניו?	"לא, די אם דעתו לאכול מיד אחר קידוש (מ""ב ס""ק כ""ט)"	סימן רעג סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"האם ש""ץ צריך לכוין להוציא אחרים?"	"כתב הב""י דסתם ש""ץ מכוין להוציא כולם, אבל בזמנינו שמקדשים בביהכ""נ משום מנהג סתמא אין דעתו להוציא אחרים (מג""א ס""ק י""ד, מ""ב ס""ק ל', שעה""צ ס""ק ל""ד), אכן חולק עליו הערוה""ש (סעי' י') דהמנהג הוא לקיים הקידוש כדינא וסתם ש""ץ מכוין להוציא, ולכן פסק דמותר לסמוך על הקידוש בביהכ""נ, וכן נוהגין."	סימן רעג סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם לא כוון לצאת ידי מצות קידוש?	"מבואר בשו""ע דצריך לכוין לצאת, אכן, כתב הביה""ל (ד""ה וכגון) דלפי המג""א דכבר יצא מדאורייתא בתפילה ולפי מש""כ המג""א לעיל (סי' ס') דלמצוה דרבנן א""צ כוונה לצאת נמצאת שיוצא מצות קידוש על הכוס ממנו, אולם יש חולקים על שני חידושים אלו, התוספת שבת ורע""א סוברים דאינו מכוין לצאת ידי קידוש בתפילה, והמגן גיבורים ס""ל דאפי' במצות דרבנן צריך כוונה לצאת."	סימן רעג סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לקדש במקום הנרות?	"הב""י הביא מח' ראשונים בדבר זה, שהמרדכי ס""ל דצריך לקדש ולאכול במקום הנרות והרא""ש ס""ל דא""צ, ובשו""ע הכריע דמסתבר דאם יש לו עונג יותר לקדש ולאכול במקום אחר מותר [אבל פשוט דאינו יכול לקדש במקום אחד ולאכול במקום אחר (מ""ב ס""ק ל""א)], אבל כתב המג""א (ס""ק ט""ו) דזהו דוקא במצטער הרבה אבל בלא""ה צריך לקדש ולאכול דוקא במקום הנר (מ""ב ס""ק ל""ב, ביה""ל ד""ה והכי) [ורשז""א (שש""כ פנ""ד הע' קמ""ד) סבר דאם יש גם אור במקום אחר יכול להקל אפי' כשאינו מצטער הרבה], ואפי' באופן היתר עדיף לקדש ולאכול מעט פת במקום הנרות (פמ""ג א""א ס""ק ט""ו, מ""ב שם), ועוד כתב הדרכ""מ (ס""ק ג') דצריך ליזהר שהנרות יהיו ארוכות ויהנה מהם ולא יהיו ברכה לבטלה, ועי' מש""כ לעיל סי' רס""ג סעי' ט'"	סימן רעג סעיף ז		
