#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שכב.
ת""ר חפי פותחת טהורין קבען בפותחת טמאין. מדוע?
"	"לרש""י חפי פותחת
עשויים מעצם וטהורים דכל זמן שלא חברם לפותחת אינם ראויים לכלום. קבעם בפותחת טמאין שכלי עצם ככלי מתכות
ופשוטיהם טמאים, ואין לטהר משום דמחובר לפותחת וכל המחובר לטהור טהור, דפותחת יש לה בית קיבול דמקבלת מפתח.
לר""י (בתוד""ה חפי) חפי פותחת עשוים ממתכת
ואע""פ שלא נקבעו ראויים הם קצת ליתנם בפותחת ואפילו הכי טהורים דגולמי כלי מתכות טהורים, קבעם בפותחת טמאים
שנגמרה מלאכתם."	שבת פא. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שכג.
כיצד מתפרשת הגמ' אם אין לו מקום קבוע לבית הכסא כהכרע מדוכה
קטנה של בשמים אמר רב ששת אם יש עליה עד מותרת?<br>"	"לרש""י אם אין לו מקום
קבוע לבית הכסא מותר כשיעור המכריע, כאגוז דנפיש מכזית וזוטר מכביצה. ואם רוצה לקנח במדוכה קטנה של בשמים
שמלאכתה לאיסור מותר רק אם יש על המדוכה עד קנוח המעיד שעשויה לכך. לר""ח ור""ת (בתוד""ה ואם) ה""פ אם אין לו מקום קבוע לבית הכסא מותר
כהכרע מדוכה קטנה של בשמים. והכרע פי' רגל כלומר כמלוא רגל מדוכה קטנה של בשמים <sup>קמה</sup>. ורב ששת אמר מילתא באפי נפשה דאם יש על
האבן עד מותר לקנח בה אפילו גדולה יותר מכביצה או אם יש הרבה ממלא היד מותר ליטול כולם.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמה.  והר""ן פירש כהכרע
מדוכה קטנה של בשמים כלומר כמשקלה.</span>"	שבת פא. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שכד.
כיצד אמר רב ששת דאם יש עליה קינוח מותר לטלטלה לקינוח והרי
המקנח בצרור שקינח בו חבירו יבוא לידי תחתוניות? "	"לח לא חזי יבש חזי. באותו
צד שקינח בו חבירו לא חזי לקינוח אבל בצד שני חזי. אם היה קינוח שעליה שלו חזי של חבירו לא חזי."	שבת פא.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שכה.
מדוע 1) אמר רב הונא אסור לפנות
בשדה ניר בשבת 2) אמר ר' יוחנן אסור לקנח בחרס בשבת? "	"1) שמא יטול ממקום גבשושית ויטיל למקום גומא ומשוה
החרישה והוה תולדה דחורש.<br>2) לא מיבעיא בחול דאסור משום
כשפים, אבל בשבת הואיל ואיכא תורת כלי עליו אימא שפיר דמי, דמוטב שיקנח בו מלטלטל צרור, קמ""ל דלא או משום
סכנה או משום כשפים <sup>קמו</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמו.  כן פירש רש""י.
והקשה החת""ס שרש""י בד""ה לא מיבעי בחול, שביק סכנה ונקיט כשפים, ובד""ה קמ""ל כתב או
משום סכנה או משום כשפים. ועי""ש מש""כ לתרץ.</span>"	שבת פא:		
