#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נא. 1 השוחט בהמה למרקוליס האם חייב ומנין (וכיצד ניתן לדרוש מהפסוק ההוא)?	חייב דכתיב &quot;ולא יזבחו עוד את זבחיהם לשעירים&quot; ולא נצרך לכדרכה דכתיב &quot;איכה יעבדו הגוים האלה את אלהיהם וגו'&quot; (וע' סנהדרין סא.), ואף שדרשינן מכאן ללאו על השוחט קדשים שהקדישם בשעת היתר במות ומקריבם בשעת איסור במות בחוץ, דרשינן 'ולא יזבחו' ללאו אחד ו'לא עוד' ללאו שני.	עבודה זרה נא.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"נא: 1 האם יש חילוק במה שנמצא ע&quot;ג ע&quot;ז בין עשוי לנוי ובין אם לא ומנין? <p dir=""rtl"">בין מה שלפנים מן הקלקין לחוץ לו?</p>"	"לפנים מן הקלקילין - הכל נאסר אפ' מים ומלח.<p dir=""rtl"">חוץ לקלקלין - דבר של נוי אסור שאינו של נוי מותר, כתוב אחד אומר &quot;לא תחמוד כסף וזהב עליהם&quot; זה ודאי של נוי, ואם כן הפסוק שאומר &quot;עץ ואבן כסף וזהב אשר עמהם&quot; דוקא לנוי.</p><p dir=""rtl"">פעור ומרקוליס שעבודתם דרך בזיון אים להם קלקלין ואפ' חוץ כפנים ולעולם נאסר.</p>"	עבודה זרה נא:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נא: 2 האם מותר להנות מגינה ומרחץ של ע&quot;ז ומה הדין אם היה שלה ושל אחרים?	"שלא בטובה - ודאי נהנים.<p dir=""rtl"">בטובה - א&quot;ד אמר אביי: היתה רק של ע&quot;ז בטובת כמרים אסור, בטובת עובדיה מותר. היתה שלה ושל אחרים אף בטובת כומרים נהנים.</p><p dir=""rtl"">א&quot;ד אמר אביי: בטובת כומרים לעולם אסור, ומה שהתירו בשותפות בטובה הינו בטובת עובדיה (בפשטות הגמ' נראה שאף שלה לבד מותר בטובת עובדיה).</p>"	עבודה זרה נא:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נא: 3 משמשי ע&quot;ז האם נאסרים קודם שיעבדו ומנין?	"בשל גוים - אינם אסורים עד שיעבדו דכתיב &quot;אבד תאבדון את כל המקומות אשר עבדו שם הגוים&quot; אם אינו ענין להר עצמו שאינו נאסר תנהו ענין לכלים ודוקא אחר 'אשר עבדו'.<p dir=""rtl"">בשל ישראל - לר&quot;ע שסובר ע&quot;ז עצמה אינה נאסרת עד שתעבד ודאי שה&quot;ה למשמשיה, לר&quot;י שאמר שנאסרת מיד לא התבאר בגמ' אם לומד משמשים מע&quot;ז ואוסורים מיד או משמשים ממשמשים של גוים ואין אסורים עד שתעבד.</p>"	עבודה זרה נא:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נא: 4 ע&quot;ז של גוים ושל ישראל האם אסורים מיד או רק משיעבדו ומנין?	"ר' ישמעאל אומר: של גוים - אינה אסורה עד שתעבד הוקש למשמשיה &quot;אבד תאבדון את כל המקומות....אשר אתם יורשים אותם את אלהיהם&quot; {ור&quot;ע &quot;את&quot; הפסיק הענין}. של ישראל - אסורה מיד דכתיב &quot;ארור האיש אשר יעשה פסל ומסכה תועבת ה' &quot; קרי ליה תועבה משעת עשיה {ור&quot;ע דבר המביא לידי תועבה}.<p dir=""rtl"">ר&quot;ע אומר: של גוים - אסורה מיד שנאמר &quot;פסילי אלהיהם תשרפון באש&quot; משפסלו נעשה אלוה {ור&quot;י לומד מכאן שגוי פוסל אלוהו}. של ישראל - רק משתעבד &quot;ושם בסתר&quot; עד שיעשה לה דברים שבסתר {ור&quot;י לומד מכאן שטעונה גניזה}.</p>"	עבודה זרה נא:		
