#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קס. כיצד מועילה כתיבת המחאה והרי לא חשיב שטר אם לא נעשה מדעת המתחייב וגם עדות לא חשיב דמפיהם ולא מפי כתבם? 	"כתבו התוס' (ד""ה מחאה) דאע""ג דיש חסרון של מפיהם ולא מפי כתבם תקנת חכמים היא שיהא חשוב עדות כדי לבטל החזקה בעדות כל דהו. ובשם ר""ת כתבו שיכולים העדים לשלוח עדותם באיגרת לב""ד וחשיב עדות, ומפיהם ולא מפי כתבם פוסל רק באילם <sup>צ</sup> .<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>צ. והרשב""א כתב שאע""פ שכל שטר שאין המחוייב בדבר מכתיבו אינו שטר, כאן כותבים למי שמוחה לפי שהקרקע שלו הוא ועומד בחזקתו כל שלא יביא הדר בו ראי ה.</span>"	בבא בתרא תוס' מ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קסא. מדוע הוא חוב ללוה שעדי ההודאה יכתבו שטר למלוה? 	"הרשב""ם כתב דבלא שטר נאמן לומר פרעתי ועכשיו שיש ביד המלוה שטר אינו נאמן לומר פרעתי <sup>צא</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>צא.  והרשב""א כתב כרשב""ם והוסיף ועוד שלא ישתעבדו נכסיו לטרוף מן הלקו חות, ואי נמי פעמים שיכתבו לו שלא מדעתו וכשיפרע הוא לא ידע לבקש שיחזירו לו שטרו, ויחזור ויגבה בו.</span>"	בבא בתרא מ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קסב. האם קנין בלא עדים חשיב קנין? 	"כתבו התוס' (ד""ה קניו) שגם בלא עדים חשיב קנין <sup>צב</sup> .<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>צב.  והרשב""א הביא את דברי הראב""ד שכתב משמיה דגאון שאין קנין מתקיים אלא בשנים. והראב""ד כתב שאם עשו כקנין המפורש בכתוב מתקיים הקנין אפי' בלא עדים, אבל בקנין סודר צריך שני עדים דאי ליכא תרי מחזי להו כחוכא [ובהערות שם פירש שבכתוב נשארה הנעל אצל הגואל משא""כ בקנין סודר דידן שלוקחים בחזרה[ .</span>"	בבא בתרא תוס' מ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קסג. לרב נחמן שאמר ששנים שדנו דיניהם דין מדוע אין מספיקים שנים 1) בקיום שטרות 2) במעשה דאיסור גיורא ורב ספרא<br>דעבוד עסקא וכו'? 	"1) דאי ליכא אלא שנים מה יש בין קיום שטר לשטר שלמעלה ממנו, הכא תרי חתימי והכא תרי חתימי ודומה לשני עדים שמעידים ששמעו מפי עדים שלמעלה שהשטר כשר, ועד מפי עד פסול.<br>2) כתבו התוס' (ד""ה קיום) דהתם מיירי שלא עשאן ב""ד בפירוש אלא חילק לפניהם בסתם, הלכך אם חילק בפני שנים נראה שלעשותם עדים נתכוין, ואם לפני שלשה חלק נראה שלעשותם ב""ד נתכוין."	בבא בתרא מ. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קסד. מודעא 1) על מי כותבים ומדוע 2) על מה כותבים ומדוע 3) האם צריך להיות כתוב בה שאנו מכירים באונסו ומדוע? 	"1) לרבה ורב יוסף רק עלמי שאינו ציית דינא, שאם ההוא ציית דינא נאמר לו שאינו אנוס, שאם היה אנוס מדוע לא תבעו בדין. לאביי ורבא כותבים גם על מי שציית דינא, שלפעמים אין הב""ד מזומן מיד.<br>2) על גט ומתנה כותבים, שגט שניתן שלא ברצונו אינו גט, ותליוהו ויהיב אינה מתנה. כשאנסוהו למכור שדה סתם ובירר אחת לא תועיל מודעא שאין זה אונס. באנסוהו למכור שדה זו לרבא אין זו מכירה וא""צ מודעא וסגי שידעו עדים אונסו, לרב הונא הוה מכירה וכדי לבטלה צריך לכתוב מודעא. באונס גמור כמעשה דפרדיסא שמתוך פחד שמפחידים אותו להפסיד השדה לגמרי בלא דמים מכר אותו, לכ""ע כותבים מודעא.<br>3) בגט ובמתנה א""צ לכתוב כן, שאם מרצונו נותנם למה כותב מודעא בחנם, אלא ודאי אנוס הוא. במכירה באופן שצריך מודעא צריך לכתוב כן."	בבא בתרא מ.-מ:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קסה. באלו לשונות שאמר לעדים הוה מתנה טמונה, ומה הדין אם א""ל כתבו? "	"לל""ק דרב יוסף דא""ל הטמינו עצמכם וכתבו, אבל א""ל כתבו כשרה. לל""ב דלא אמר לכתוב בשוק וברחובות כלומר דא""ל כתבו ופסולה. והרשב""ם הביא גי' ר""ח דל""ב היא דא""ל אל תכתבו בשוק וברחובות, אבל א""ל כתבו כשרה <sup>צג</sup>.<br>ולהלכה באמר להם כתבו, ולר""ח באמר להם אל תפרסמו חיישינן. ופי' הרשב""ם שחוששים למתנה<br>טמונה ואין גובים בה, ואם גבו אין מחזירים דספק הוא והיכן שנמצאת הקרקע שם תישאר <sup>צד</sup> .<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>צג. והרשב""א דייק בגי' הר""ח שצריך לומר כתבו בשוק וברחובות אבל אם א""ל כתבו פסולה.
<br>צד.  והרשב""א כתב שר""ח כתב חיישינן ופסולה ויש מפרשים חיישינן: מיחש הוא דחיישינן , הא מיפסל לא פסלינן, ונפק""מ דהיכא דאתא נותן וערער ערעורו ערעור, הא לא אתא וערער מגבינן בה .</span>"	בבא בתרא מ:		
