#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו הזמן לתקוע שופר 1) בתחילה 2) בסוף?	"1) מצותו ביום דכתיב יום תרועה יהיה לכם (מגילה כ&#x27; ע&quot;ב, מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;), ולכתחילה אחר הנץ החמה [זמן שגוף השמש מתחיל לעלות] שאין הכל בקיאין בו (רש&quot;י מגילה כ&#x27; ע&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;), ובדיעבד יוצא מעלות השחר, ואם הוא בשעת הדחק כגון שצריך לילך בדרך מותר לכתחילה מעלות השחר (גמ&#x27; ברכות ל&#x27; ע&quot;א, מ&quot;ב שם) 2) יכול לתקוע עד השקיעה, ואם תוקע בין השמשות יתקע בלא ברכה [אפי&#x27; ביום ראשון] (מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ב&#x27;)"	סימן תקפח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו זמן עלות השחר?	הגר&quot;א ס&quot;ל דהוא משהאיר פני המזרח, אבל מרש&quot;י בסוכה (כ&quot;ט ע&quot;א) משמע דהוא עלות השחר ממש, וצ&quot;ע (ביה&quot;ל ד&quot;ה ואם)	סימן תקפח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מתי תקנו החכמים לתקוע 1) דמעומד 2) דמיושב?	"1) תקנו חכמים לתקוע במוספין, וביאר הגמ&#x27; (ר&quot;ה ל&quot;ב ע&quot;ב) משום שמד [שהגוים היו באים כל שש שעות של זמן שחרית], וכתבו תוס&#x27; דאפי&#x27; האידנא דליכא שמד לא עבדינן כדמעיקרא דחיישינן שמא יחזור הדבר לקלקולו (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ה&#x27;) 2) השע&quot;ת (ס&quot;ק א.) הביא מנהג לתקוע דמיושב מיד בהנץ החמה משום זריזות, אבל כתב החיד&quot;א שיבטל מנהג זה, וכן נקט המ&quot;ב (ס&quot;ק ב&#x27;) דטוב לתקוע סמוך למוסף דעדיין חיישינן בזה&quot;ז לשמד, והוסיף השעה&quot;צ (ס&quot;ק ו&#x27;) דכן ראינו בריטב&quot;א שהיתה להם עת צרה ולא יוכלו לקיים המצוה עד שנתפזרו בני אדם סמוך לסוף היום"	סימן תקפח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מתי ראוי ליחיד לתקוע?	"אחר ג&#x27; שעות כדי שתקיעתו תהיה בשעה שהציבור עומדים בתקיעה (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) [וצ&quot;ב, דהול&quot;ל דעד ג&#x27; שעות הוי שעת דין וכמ&quot;ש לקמן סי&#x27; תקצ&quot;א לגבי תפילת מוסף ,וכן הוא מפורש במג&quot;א (סי&#x27; תקפ&quot;ט ס&quot;ק ד&#x27;, ומובא במ&quot;ב שם ס&quot;ק י&quot;א) בשם המהרי&quot;ל לגבי תקיעת שופר, וי&quot;ל דשופר הוי תפילה וכמ&quot;ש בהרבה דוכתי (בסמוך לגבי מקום מטונף, ריש סימן תקפ&quot;א, בסי&#x27; תקפ&quot;ז לגבי חינוך) והוי כמו שעה שהציבור מתפללין (ר&quot;י באק), ועדיין צ&quot;ב למה נקט טעם זה ולא הטעם של המהרי&quot;ל]"	סימן תקפח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אחר שכתב הטור דאינו יוצא קודם עלות השחר, מדוע כתב לפיכך אינו יוצא אם שמע מקצת התקיעה קודם עלות?	"1) הב&quot;י תי&#x27; בדוחק דסמך על מש&quot;כ בסוף סימן הקודם דצריך לתקוע כל התקיעה בזמן החיוב&lt;br&gt;2) הב&quot;ח תי&#x27; דלפיכך קאי רק על הענין שאינו יוצא קודם עלות, אלא שכבר ידעינן שצריך לשמוע כל התקיעה בזמן חיובו&lt;br&gt;3) הט&quot;ז (ס&quot;ק א&#x27;) תי&#x27; דמאחר דיוצא אחר עלות ממילא נוגע ציור שיתקע מקצתה בזמן הפטור ומקצתה בזמן החיוב כגון מקצתה קודם עלות ומקצתה אחר עלות, דאלת&quot;ה אי תקע קודם הנץ יהא ספק יום ושמא יוצא [ועי&#x27; בקרית חנה שהשיג על הט&quot;ז]"	סימן תקפח סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם שמע ט&#x27; תקיעות בט&#x27; שעות ביום?"	"לר&#x27; יוחנן יצא, ואע&quot;פ שהר&quot;י מסתפק אי קיי&quot;ל כר&#x27; יוחנן מ&quot;מ שאר הראשונים נקטו דהלכה כר&#x27; יוחנן"	סימן תקפח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הפסיק בינתיים 1) בדיבור 2) במקום מטונף 3) בקול אחר?	"1) בדיעבד יוצא (רבינו ירוחם, מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;) 2) אם שהה כדי לגמור הסדר צריך לחזור לראש הסדר (מג&quot;א ס&quot;ק ב&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;) {והנה, מבואר ממ&quot;ב (ס&quot;ק ה&#x27;) דסדר היינו תר&quot;ת תר&quot;ת תר&quot;ת, ור&quot;ל אם הפסיק כשיעור זה צריך לחזור לתחילת הסדר דהיינו לתר&quot;ת הראשון, וכן מבואר בתוס&#x27; ר&quot;ה (ל&quot;ד ע&quot;ב) דכתב דבין קר&quot;ק לקר&quot;ק צריך להפסיק פחות מכדי לגמור את כולה, ולפי&quot;ז נמצאת דמי שרוצה לצאת בתקיעות דמעומד באמצע חזרת הש&quot;ץ, אם יצא לבית הכסא באמצע חזרת הש&quot;ץ לבערך ל&#x27; רגעים הוא שיעור כדי לגמור את כולה וצריך לחזור לראש הסדר ואינו יוצא כיון שאינם חוזרים (ר&quot;י באק)} [ואפי&#x27; ביו&quot;ט שני (שעה&quot;צ ס&quot;ק י&#x27;) {ובספיקא דדינא פשוט דאזלינן לחומרא משום זלזול יו&quot;ט, ועי&#x27; מש&quot;כ לעיל סי&#x27; תקפ&quot;ה}], והקשה הביה&quot;ל (ד&quot;ה שמע) מה לי מקום מטונף כלפי מצות, אבל הביא דכן מבואר ממטה אפרים דאינו יכול לצאת ידי מצות שופר כשמים שותתין על ברכיו, והציע הביה&quot;ל דאולי הכוונה לקיים המצוה שציונו ה&#x27; חשיב כדברי תורה [והקשה רשז&quot;א זצ&quot;ל הרי לא צריך כוונה אלא בתחילת המצוה ואז לא היה מקום מטונף (מ&quot;ב דרשו)], ועוד הציע הביה&quot;ל שהוא בזיון לעבודת ה&#x27; לעשות מצוה במקום מטונף, ושמעתי עוד מהלך מהר&quot;ד גלאטסטיין שליט&quot;א דשופר הוי תפילה וכמ&quot;ש לעיל (ריש סי&#x27; תקפ&quot;א), והדרכ&quot;ת (סי&#x27; י&quot;ט ס&quot;ק כ&quot;א) הביא זוהר דלכתחילה לא יעשה מצוה חיובית במקום טינופת כגון אתרוג ולולב שהם באים לרצות אבל שחיטה וכדומה מותר אף לכתחילה 3) ר&quot;ת ורשב&quot;א (הובא בב&quot;י) ס&quot;ל דכל קולות אינם מפסיקין [בדיעבד], והרמב&quot;ן ס&quot;ל דכל קול הוי הפסק, והמחבר סותם כר&quot;ת ואח&quot;כ הביא הרמב&quot;ן ביש אומרים, והלבוש והמג&quot;א (ס&quot;ק ג&#x27;) הכריעו להקל בתרתי לטיבותא כשהוא קול הראוי לו ורק שומע ולא תוקע דאז לא הוי הפסק [וכן נקט רע&quot;א (כאן, וסי&#x27; תק&quot;צ) דיש חילוק בין שומע לתוקע, וכ&quot;כ הביה&quot;ל (ד&quot;ה וי&quot;א)], אכן הט&quot;ז (ס&quot;ק ב&#x27;) ס&quot;ל דאפי&#x27; בכה&quot;ג הוי הפסק וכמ&quot;ש לקמן (סי&#x27; תק&quot;צ סעי&#x27; ח&#x27;) דאם תוקע הוי הפסק אפי&#x27; בקול הראוי ואין לחלק בין תוקע לשומע, וכן נקט המ&quot;ב (ס&quot;ק ח&#x27;) [ובכל אופן כשחוזר ותוקע אינו מברך דלפי ר&quot;ת והרשב&quot;א אינו הפסק כלל (מ&quot;ב ס&quot;ק ז&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ג)], ועי&#x27; מש&quot;כ לקמן סי&#x27; תק&quot;צ סעי&#x27; ח&#x27;"	סימן תקפח סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם שמע ט&#x27; קולות מט&#x27; בני אדם בבת אחת?"	"לפי רש&quot;י יוצא ע&quot;י כולם, אבל קיי&quot;ל כהרי&quot;ף דאינו יוצא כולם דאינם על הסדר, והריטב&quot;א כתב דיוצא התקיעה ראשונה [ובלבד שלא האריך התרועה יותר מהתקיעה דאל&quot;ה הוי מפסיק בקול אחר (שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ח)], והרמב&quot;ם ס&quot;ל דאפי&#x27; תקיעה אחת לא יצא [וביאר השעה&quot;צ (ס&quot;ק י&quot;ט) דהרמב&quot;ם ס&quot;ל דבעי תקיעה אחת קודם תרועה א&quot;נ המכוין לשמוע לכולם אינו יוצא אפי&#x27; אחת], וקיי&quot;ל דצריך לתקוע כולם ולא יברך אם לא הפסיק בדבר אחר (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&#x27;) [שהתקיעה לא הוי הפסק (שעה&quot;צ ס&quot;ק ט&quot;ז), ויש להסתפק אם בעצם תקיעה אינו הפסק או דלמא כיון שעסיק במצות תקיעה לא הוי הפסק {ולפי מש&quot;כ לעיל דשופר הוי כמו תפילה יתכן לומר דעצם התקיעה הוי הפסק, אבל יש לדחות דהוי רק כתפילה בהרהור ולא בדיבור (עם ר&quot;י באק)}]"	סימן תקפח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם אחד תקע שופר ואחד תקע חצוצרות?	"יצא, כיון דחביבה יהב דעתיה אשופר דתרי קולי משתמעי בתרי גברי (הגהות אשר&quot;י, ט&quot;ז ס&quot;ק ג&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;א), אבל אם הוא עצמו תוקע בחצוצרות אינו יוצא דאינו שומע השופר היטב (תוס&#x27; סוטה ל&quot;ט ע&quot;ב, שעה&quot;צ ס&quot;ק כ&quot;א) [משמע דאם הוא תוקע בלחש יכול לצאת ע&quot;י שמיעת קול שופר, וכעין זה מצינו בשעה&quot;צ (סי&#x27; קס&quot;ז ס&quot;ק מ&quot;ג) דלא שייך שומע כעונה כשהוא מדבר מפני שהוא מפסיק באמצע הברכה, אבל ביסוד שפיר שייך שומע כעונה בשעה שהוא מדבר]"	סימן תקפח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם שלשה בני אדם תוקעים תקיעה בבת אחת, ואח&quot;כ תרועה בבת אחת, ואח&quot;כ תקיעה בבת אחת?	"הריטב&quot;א הביא מח&#x27; בזה, י&quot;א דיוצא דאמרינן תרי קולי משתמעי ואיכא תקיעה בתחילה ובסוף ותרועה באמצע [וכגון שכולם הפסיקו בנשימה ביחד (שעה&quot;צ ס&quot;ק כ&quot;ב)], וי&quot;א דאינו יוצא דתרי קולי לא משתמעי, וביאר הביה&quot;ל (ד&quot;ה ואם) השיטה שניה דאם מכוון לצאת באחת יוצא אחת ואם מכוון לצאת מכולם אינו יוצא כלל [וכ&quot;ת למה יוצא בשופר וחצוצרות הרי צריך לשמוע לשניהם, י&quot;ל דאין החצוצרות עיקר חיוב בפנ&quot;ע אלא מתכסיסי השופר ואפי&#x27; לא שמע החצוצרות היטב יצא], למעשה העלה הריטב&quot;א דראוי להחמיר (ביה&quot;ל שם, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;א)"	סימן תקפח סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם שנים שמעו תקיעה, האם עולה לזה לתקיעה ראשונה ולזה לתקיעה אחרונה?	"כן, וכתב הט&quot;ז (ס&quot;ק ד&#x27;) דדוקא אם שמעו כולו אבל אם שמעו או כוונו רק למקצתה לא יצאו אע&quot;פ שהיה כשיעור תקיעה [ומלבושי שרד משמע דתלוי במח&#x27; לעיל (סי&#x27; תקפ&quot;ז סעי&#x27; ג&#x27;), אבל הביה&quot;ל (ד&quot;ה תקיעה) ס&quot;ל דאפי&#x27; להשיטה דמקיל שם מודה כאן דלא יצא דאינו יכול להפסיק התקיעה לשנים, והיד אפרים ס&quot;ל כהלבושי שרד דתלוי במח&#x27; הנ&quot;ל אלא דס&quot;ל דהכא מיירי כשבעל התוקע כוון להפסיק התקיעה לשנים ולפיכך אינם יוצאים לכו&quot;ע], והנהר שלום חולק על הט&quot;ז וס&quot;ל דאפי&#x27; להשיטה לעיל דס&quot;ל דלא יצא מודה כאן דיצא דכל התקיעה היתה בחיובא, והביה&quot;ל מסיים וצ&quot;ע"	סימן תקפח סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם תוקעים שופר בשבת?	"קיי&quot;ל דאין תוקעין אלא בב&quot;ד קבוע, הרי&quot;ף ס&quot;ל דסגי בב&quot;ד של ג&#x27; ולפיכך תקע בבית דינו, אבל הטור כתב דשאר ראשונים חולקים עליו וס&quot;ל דצריך ב&quot;ד של כ&quot;ג, והב&quot;י הביא שיטת הרמב&quot;ם דס&quot;ל דצריך סמוכין. למעשה, כתב הב&quot;י דאפי&#x27; תלמידי הרי&quot;ף לא נהגו כוותיה"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בדיעבד אם תקע בשבת?	"רע&quot;א (מערכה ח&#x27;) ואב&quot;נ (יו&quot;ד סי&#x27; קמ&quot;א ס&quot;ק י&quot;א) ס&quot;ל דמקיים מצוה ואינו חוזר ומברך שהחיינו ביום ב&#x27;, אבל קבא דקושייתא (אות צ&quot;ט) ס&quot;ל דלא קיים שום מצוה, ועי&#x27; מהרש&quot;ג (ח&quot;א סי&#x27; ל&quot;ו) והר צבי (או&quot;ח ח&quot;ב סי&#x27; פ&quot;ח)"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם ירושלים נחשב כמקדש או כגבולים?	"הרמב&quot;ם ס&quot;ל כמקדש, רש&quot;י ס&quot;ל כגבולים, והקשו האחרונים על הרמב&quot;ם מגמ&#x27; יומא (כ&quot;א) דתנן באבות (פ&quot;ה) עשרה נסים נעשו לאבותינו בבית המקדש ופריך בגמ&#x27; פתח במקדש ומסיים בירושלים, ולפי הרמב&quot;ם מאי פריך הא ירושלים בכלל מקדש (באה&quot;ט ס&quot;ק ג&#x27;), ותי&#x27; טהרת השלחן דיש לחלק בין מקדש ובית המקדש."	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה גזרו שלא לתקוע השופר בשבת?	"איתא בגמ&#x27; משום שמא יעבירנה ד&#x27; אמות ברה&quot;ר, והמג&quot;א (ס&quot;ק ד&#x27;, ע&quot;פ המחה&quot;ש) כתב דלפי תוס&#x27; יש ב&#x27; טעמים, אחד משום שמא יעבירנה, ועוד משום שמא יתקן כלי שיר [והקשה המנחת פתים בשם השער המלך אפי&#x27; אם יעבור הרי הוא טעה בדבר מצוה, ותי&#x27; דגזרינן שמא יעבור אחר שקיים המצוה]"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	איפה מרומז בתורה שאין תוקעין בשופר בשבת?	"כתב ערוה&quot;ש (סעי&#x27; ט&#x27;) דמרומז בזכרון תרועה דכתיב בפרשת אמור שהיא בשנה שניה, דבשנה ראשונה יצאו בפסח ביום ה&#x27;, וא&quot;כ ר&quot;ה דלשנה הבאה חל בשבת {ואע&quot;פ שא&#x27; ניסן שלאחריו היתה ביום א&#x27; היינו מפני שלא היה שנה מעוברת וגם חשון וכסלו היו חסרין}"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"למה לא גזרו אפי&#x27; בר&quot;ה משום שמא יתקן כלי שיר?"	"1) תי&#x27; הט&quot;ז (ס&quot;ק ה&#x27;) דשופר לא ניתנה לשיר אלא למצוה ומש&quot;ה לא גזרו (וכעין זה תירץ היד אפרים)&lt;br&gt;2) עוד תירץ הט&quot;ז תירוץ הידוע דלא רצו החכמים לעקור לגמרי דבר תורה רק עשו סייג לתורה, וכעין זה במג&quot;א (ס&quot;ק ד&#x27;) בשם מהר&quot;ם פדוואה&lt;br&gt;3) תי&#x27; המג&quot;א (ס&quot;ק ד&#x27;) ע&quot;פ התוס&#x27; הנ&quot;ל דלא גזרו משום שבות אחת אלא משום שתי שבותים, דהיינו משום שמא יעבירנה ומשום שמא יתקן כלי שיר&lt;br&gt;4) הרש&quot;ש (בילקוט מפרשים) הביא מר&quot;ן בריש שבת דתקיעת שופר אינו שבות גמור."	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה לא גזרו שלא למול בשבת?	"1) תי&#x27; הר&quot;ן דבשופר כולם טרודים ולא מדכר חד לחבריה משא&quot;כ במילה רק אבי הבן טרוד ושאר בני אדם מזכירין אותו (ב&quot;י)&lt;br&gt;2) הט&quot;ז (ס&quot;ק ה&#x27;) תי&#x27; ע&quot;פ יסודו במילה בשבת נתרבה להדיא בפסוק וביום השמיני&lt;br&gt;3) תוס&#x27; במגילה (ד&#x27; ע&quot;ב) תרצו דמילה חמירא דנכרתו עליה י&quot;ג בריתות&lt;br&gt;4) עוד תרצו תוס&#x27; במגילה (שם) אין אדם מל אלא אם הוי בקי דסכנה יש בדבר&lt;br&gt;5) הריטב&quot;א (מגילה שם) תי&#x27; דחז&quot;ל גזרו רק על מצות שיש בהם תאריך מסוים דחיישינן שמא טעו בחשבון ואינם מקיימים המצוה משא&quot;כ במצות מילה אינו תלוי בתאריך"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה לא גזרו על קריאת התורה?	"1) כיון שצריך לסדר הפרשה ב&#x27; וג&#x27; פעמים (תוס&#x27; מגילה ל&quot;א ע&quot;ב) לעולם הוא בקי (תיו&quot;ט מגילה פ&quot;א מ&quot;ב)&lt;br&gt;2) הוי מצוה של ציבור, ומפני זה לא גזרו נמי על קריאת המגילות של יו&quot;ט (שו&quot;ת מהרלב&quot;ח סי&#x27; ל&quot;ב, הגהות פעולת שכיר למעשה רב סי&#x27; קע&quot;ה)"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם השופר מוקצה 1) בשבת 2) בר&quot;ה?	"1) הוי כלי שמלאכתו לאיסור, ומותר לצורך גופו ומקומו (רמ&quot;א), אבל יתכן דהוי מוקצה מחמת חסרון כיס חוץ מחודש אלול דאז רגילין לתקוע ולהתלמד בו (שש&quot;כ פכ&quot;ח הע&#x27; פ&quot;ב) 2) הוי הוקצה למצותו ומותר לטלטלו אבל אסור להשתמש בה בגופו אבל מותר למקומו (מג&quot;א ס&quot;ק ה&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ו, שעה&quot;צ ס&quot;ק כ&quot;ז) [ומסתבר דאסור לטלטלו בלילה, וצ&quot;ע (קובץ הלכות פ&quot;י סעי&#x27; י&quot;א), ועי&#x27; מש&quot;כ לקמן (סי&#x27; תרנ&quot;ח סעי&#x27; ב&#x27;) דמותר לטלטל ד&#x27; מינים בליל יו&quot;ט ומסתבר דה&quot;ה בשופר דמותר לטלטלו בלילה]"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה דינו אם יש לו שופר שלא הכין לתקוע בו בר&quot;ה?	"כתב הערוה&quot;ש (סעי&#x27; ח&#x27;) דאינו מוקצה למצותו {ופשוט דגם מותר לטלטלו סתם שהרי ראוי לתקוע בו למצותו}"	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לקטן לתקוע בשופר?	"בשבת, הטור סבר דבקטן שלא הגיע לחינוך יכול לומר לו לתקוע להתלמד [וכ&quot;כ המגיד משנה, אבל הרא&quot;ש סבר דרק מניחין אותם להתעסק בה] אבל אם הגיע לחינוך לא יאמר לו אבל א&quot;צ למחות בו, והר&quot;ן כתב דאם הגיע לחינוך מתעסקין עמו אפי&#x27; בשבת אבל אם לא הגיע לחינוך מעכבין אותו בשבת [אע&quot;פ שבעלמא אין ב&quot;ד מצווין להפרישו הכא שאני דמיפרסמא שהשופר נשמע לרבים]. בשבת דעלמא, כתב הר&quot;ן דודאי מעכבין קטן שהגיע לחינוך, ועי&#x27; מש&quot;כ הב&quot;י בדעת הרמב&quot;ם. אבל למעשה, כתב הר&quot;ן דבזמן הזה שאין תוקעים שופר בשבת ר&quot;ה כלל אסור לכל קטן לתקוע בשבת."	סימן תקפח סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כשחל ר&quot;ה בשבת למה לא דחינן אותו ליום ב&#x27;?"	"תי&#x27; הכל בו דא&quot;כ יהא ר&quot;ה ה&#x27; ימים אחר הנולד ומחזי כשיקרא (ב&quot;י)"	סימן תקפח סעיף ה		
