#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	בערב פסח, מתי יש עליו איסור חמץ 1) מדאורייתא 2) מדרבנן?	"1) מחצות דכתיב אך ביום הראשון אך חלק, ופי&#x27; רש&quot;י דהוא מיעוט למעט מקצת היום א&#x27;&#x27;נ אך חץ בגימ&#x27; אח&quot;ס בט&quot;ע [לפי הרמב&quot;ם הוא לאו (כר&#x27; יהודה), ולשאר הפוסקים הוא רק עשה דתשביתו (כר&#x27; שמעון) (ערוה&quot;ש סע&#x27; א&#x27;), ונפק&quot;מ אם יש בה איסור הנאה מדאורייתא (ערוה&quot;ש סע&#x27; ד&#x27;)] 2) אסור באכילה אחר ד&#x27; שעות, ואסור בהנאה אחר ה&#x27; שעות [שעות זמניות (ב&quot;י)]"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה צריך לעשות ביטול, בדיקה וביעור?	"מדאורייתא ביטול בעלמא סגי [דכתיב תשביתו ולא תבערו, ש&quot;מ השבתה בלב הוי השבתה (רש&quot;י ד&#x27; ע&quot;ב)] אפי&#x27; בחמץ ידוע [דלא כגירסא אחד ברמב&quot;ם דס&quot;ל דמדאורייתא צריך לבער חמץ ידוע (ב&quot;י, עי&#x27; ערוה&quot;ש סע&#x27; י&quot;ז)] אבל הרבנן חששו שמא יהיה לו חמץ שוה הרבה כסף ולא יבטל בלב שלם (ר&quot;ן) א&quot;נ שמא ימצא חמץ בביתו ויבא לידי אכילה לפיכך הצטריכו לו ג&quot;כ לבדוק ולבער כל חמץ (טור) (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) {והירושלמי (פסחים פ&quot;א ה&quot;א) דריש מקרא דיש מצות בדיקה}"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מאחר שצריך לבדוק ולבער כל חמץ למה צריך לעשות ביטול?	"הטור משמע דמדאורייתא לא מהני אלא ביטול לחוד [וכן הוא שיטת תוס&#x27;], אמנם הב&quot;י הביא הר&quot;ן דס&quot;ל דמדאורייתא סגי בבדיקה וביעור בחמץ ידוע [וכן הוא שיטת רש&quot;י] אבל מדרבנן צריך גם לבטל שמא לא יבדוק יפה וימצא חמץ בפסח ויעבור עליו (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;), ואע&quot;פ דמן התורה סגי בבדיקה לחוד ויכול לסמוך על החזקות דאין כאן חמץ מ&quot;מ חיישינן שמא ימצא גלוסקא יפה ויחוס עליה איזה זמן מועט מלבערה ויעבור על בל יראה ולפיכך הצטריכו לו לעשות ביטול (ערוה&quot;ש סע&#x27; י&quot;ד - ט&quot;ו), וכ&quot;כ המ&quot;ב לקמן (סי&#x27; תל&quot;ד ס&quot;ק ו&#x27;), אמנם מבואר בשעה&quot;צ (ס&quot;ק י&quot;ג) דאפי&#x27; להר&quot;ן ורש&quot;י הבדיקה אור י&quot;ד אינו דאורייתא אלא סמוך לחצות היום (וע&quot;ע פסק&#x27;&#x27;ת סוף אות א&#x27;)"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	כיצד עושין ביטול?	ביאר הר&quot;ן דע&quot;י אמירתו דלהוי כעפר הוי כהפקר, ואע&quot;פ שלגבי שאר נכסיו לא מהני הפקר כי האי גוונא מ&quot;מ לגבי חמץ שאינו ברשותו אלא שהתורה עשאו כאילו הוא ברשותו סגי בגילוי דעת שאינו רוצה שיהיה ברשותו (ב&quot;י)	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לבטל בפה?	"הר&quot;ן בתחילה המס&#x27; מבואר דסגי בביטול בלב, וכ&quot;כ רבינו ירוחם והטור לקמן (סי&#x27; תל&quot;ו), אכן הר&quot;ן בפרק ב&#x27; הביא שיטה דצריך לבטל בפה (ב&quot;י) וכ&quot;כ ריטב&quot;א בקידושין (מ&quot;ב ע&quot;ב) דצריך ביטול בפה, ועי&#x27; מש&quot;כ לקמן סי&#x27; תל&quot;ד, והביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; תל&quot;ז ד&quot;ה בלבו) הביא גר&quot;א דהסכים ללשון המחבר דסגי בביטול בלב"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה לא חששו חז&quot;ל לבדוק ולבער שאר איסורים?	"1) תרצו תוס&#x27; (פסחים ב&#x27; ע&quot;א) דשאני חמץ דלא בדילי מיניה כל השנה [ולפי&quot;ז צריך להחמיר אפי&#x27; בחמץ שאין בו איסור ב&quot;י וב&quot;י, והכריע הערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ג) דיש לחוש לתירוץ זה, אבל מוסיף דיתכן דזהו דוקא בחמץ שיש בו איסור כרת (וכמו שהביא המחה&quot;ש) אבל אם הוא לאו גרידא א&quot;צ לבדוק אחריה וכמ&quot;ש ברש&quot;י יבמות (קי&quot;ט ע&quot;א) דלענין הרחקה יש חילוק בין איסור כרת לאיסור לאו]&lt;br&gt;2) עוד תרצו תוס&#x27; (שם) שאני חמץ שהחמירה בו תורה לעבור בבל יראה ובל ימצא אם אינו מבטלו לכן החמירו עליו חז&quot;ל"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם עובר על ב&quot;י וב&quot;י בחמץ שאינו ידוע?	"יש בזה מח&#x27; גדולה, אמנם כתב הערוה&quot;ש (סע&#x27; י&quot;ט) דאין כאן מח&#x27; אלא פשוט דאם הוא במקום שמכניסין בו חמץ עובר ואם הוא במקום שאין מכניסין בו חמץ אינו עובר"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מתי בודקין לחמץ?	"ליל י&quot;ד, לפי הר&quot;ן בשם הראב&quot;ד היינו קודם צאה&quot;כ ולהכי נקט לישנא &quot;אור לארבעה עשר&quot; (מחה&quot;ש, גר&quot;א ס&quot;ק א&#x27;), וכ&quot;כ המג&quot;א (ס&quot;ק א&#x27;) וב&quot;ח, אכן הא&quot;ר והח&quot;י (ס&quot;ק א&#x27;) ס&quot;ל דיבדוק אחר צאה&quot;כ [וס&quot;ל דזהו נמי כוונת הראב&quot;ד], וכן פסקו המ&quot;ב (ס&quot;ק א&#x27;) והערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ה) דיבדוק תיכף אחר צאה&quot;כ"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	באיזה מקומות צריך לבדוק?	"כל חורין וסדקין שמכניסין בהם חמץ [לפרקים (מ&quot;ב ס&quot;ק ד&#x27;)]"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	למה תקנו לבדוק בלילה ולא ביום?	"איתא בגמ&#x27; (ד&#x27; ע&quot;א) ב&#x27; טעמים:&lt;br&gt;1) בלילה אור הנר יפה לבדיקה [דילפינן מקרא דצריך חיפוש בנר (רש&quot;י, טור) א&quot;נ מפני שצריך אור הנר לבדוק בחורין וסדקין (מ&quot;ב ס&quot;ק ג) {ומבואר מאכסדרה דסגי באור החמה דהילפותא מקרא דצריך חיפוש בנר לאו בדוקא בנר אלא ילפינן דצריך לבדוק בחורין וסדקין}]&lt;br&gt;2) מפני שבני אדם מצויין בביתם [ועל כן תקנו לבדוק דוקא בתחילת הלילה (ערוה&quot;ש סע&#x27; כ&quot;ד)]"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין באונן?	"כתב השע&quot;ת (ס&quot;ק א.) דאחרים יבדקו בשבילו, ולכתחילה יש לו להקנות להם חמצו ומסתפק אם השליח יכול לברך אם אינו קונה חמצו, אמנם מבואר במ&quot;ב (סי&#x27; תל&quot;ב ס&quot;ק י&#x27;) דשליח יכול לברך אפי&#x27; אם אינו קונה חמצו"	סימן תלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו הדברים האסורים לעשות משהגיע זמן בדיקת חמץ?	"1) מלאכה&lt;br&gt;2) אכילה&lt;br&gt;3) לימוד התורה [אפי&#x27; אם יש עת קבוע ללמוד]&lt;br&gt;4) לרחוץ ושאר דברים המבוארים בסי&#x27; רל&quot;ב (מג&quot;א ס&quot;ק ה&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;)"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם שכח לבדוק ליל י&quot;ד?	"אסור ביום בכל דברים אלו עד שיבדוק (מג&quot;א ס&quot;ק ג&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;)"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בחצי שעה קודם הזמן?	"ה&quot;נ אסור לעשות דברים אלו שמא ימשכו (מג&quot;א ס&quot;ק ג&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;), ולגבי לימוד התורה כפשוטו יהא מותר וכמ&quot;ש לעיל (סי&#x27; רל&quot;ב שעה&quot;צ ס&quot;ק ח&#x27;, סי&#x27; רל&quot;ה מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ז), וכן נקט הח&quot;י (ס&quot;ק ח&#x27;), אכן המ&quot;ב (ס&quot;ק ז&#x27;) הביא ממג&quot;א (ס&quot;ק ח&#x27;) וגר&quot;ז דאסור ללמוד חצי שעה קודם, וביאר הט&quot;ז (ס&quot;ק ב&#x27;) דכאן חמיר טפי כיון שצריך להתחיל לבדוק מיד בצאה&quot;כ להכי החמירו שלא להתחיל אפי&#x27; חצי שעה קודם משא&quot;כ במנחה א&quot;צ להתפלל מיד סמוך למנחה קטנה וה&quot;ה במעריב [והשיב ר&quot;י באק לדעת הח&quot;י די&quot;ל דמשום ביטול תורה הקילו שלא יהיה זמן דאסור לעשות שום דבר, וא&quot;כ אין חילוק בין מנחה ומעריב לבדיקת חמץ], והמ&quot;ב אינו מכריע ביניהם, והערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ז) מקיל כהח&quot;י [אבל מודה דאסור להתחיל לומר שיעור ארוך חצי שעה לפני הזמן]"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	איזה לימוד מותר סמוך לזמן בדיקת חמץ?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) דמותר לומר דבר הלכה אחר התפילה דאין חשש שמא ימשוך, ודוקא כשהוא דבר הלכה בלא פלפול אבל אם מפלפל יש לחוש שמא ימשכו וישכח לבדוק (מ&quot;ב ס&quot;ק ז&#x27;), אכן הפר&quot;ח מפקפק עליו דבכל אופן יש לחוש שימשוך, ועוד יש לאסור משום לא פלוג, וכן דייק הערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ח) מהרמב&quot;ם דאסור, והוסיף השעה&quot;צ (ס&quot;ק ז&#x27;) דאם הגיע לזמן בדיקת חמץ יש לאסור בכל אופן וכמ&quot;ש הגר&quot;א (ס&quot;ק ח&#x27;) דזהו העיקר זמן דבדיקת חמץ, וכתב השעה&quot;צ דחצי שעה קודם הזמן יש להקל כסברת המג&quot;א דמותר לומר דבר הלכה בבית הכנסת בלא פלפול [וזהו לפי המחמירים אבל באמת אינו מכריע אם מותר להתחיל ללמוד תוך חצי שעה]"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בטעימה?	"מדינא טעימה מותר [היינו כביצה פת או פירות הרבה, וה&quot;ה כביצה מזונות (פמ&quot;ג א&quot;א ס&quot;ק ד&#x27;), וה&quot;ה כביצה משקה המשכר (פמ&quot;ג שם, מחה&quot;ש), וחידש הערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ו) דפת המוציא אסור אפי&#x27; בכזית] וכמ&quot;ש לעיל (סי&#x27; רל&quot;ב) דלא חיישינן שימשכו (מג&quot;א ס&quot;ק ד&#x27;) {ואע&quot;פ דאמרינן לקמן (סי&#x27; תרנ&quot;ב וסי&#x27; תרצ&quot;ב) דאין להקל לטעום אלא לצורך גדול לחוש לשיטת תרוה&quot;ד י&quot;ל דהיינו רק למצוה דאורייתא או דברי קבלה אבל למצוה דרבנן אין להחמיר כלל, ולפי&quot;ז ה&quot;ה בנרות חנוכה יש להקל בטעימה}, אמנם כתב הביה&quot;ל (ד&quot;ה ולא, מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;) דזהו דוקא חצי שעה קודם הזמן אבל כשהגיע הזמן אפי&#x27; שהייה לבד אסור וכמ&quot;ש הגר&quot;א (ס&quot;ק ח&#x27;) ע&quot;פ הירושלמי (פסחים פ&quot;א ה&quot;א) דעיקר זמן בדיקת חמץ הוא תחילת הלילה, וכן משמע מדרך החיים"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	איזהו קדים, בדיקת חמץ או תפילת מעריב 1) כשהוא רוצה להתפלל בציבור 2) כשהוא רוצה להתפלל ביחידות [שלא בקביעות] 3) כשהוא רגיל להתפלל ביחידות?	"1) כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) דיתפלל בציבור דיש טרחא לקבצם אח&quot;כ, והוסיף המ&quot;ב (ס&quot;ק ח&#x27;) דאין לחוש כ&quot;כ שישכח לבדוק אח&quot;כ שהרי תפילה הוא דבר קבוע ואין שייך בו שמא ימשוך 2) הב&quot;ח הביא מהג&quot;ה דיבדוק תחילה, אבל הב&quot;ח השיג עליו וס&quot;ל דיתפלל תחילה דחיישינן שמא יטרד בבדיקתו וישכח מלהתפלל, והוסיף המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) דלכתחילה יש למנות שליח לבדוק בשעה שהוא מתפלל מעריב (מ&quot;ב ס&quot;ק ח&#x27;) {אבל לכאורה כשהוא מתפלל בציבור א&quot;צ למנות שליח, וצ&quot;ב החילוק, ואפשר דלא תקנו לחייבו למנות שליח כשהוא מתפלל בציבור דהרי השליח ג&quot;כ צריך להתפלל בציבור} 3) הב&quot;ח ס&quot;ל דיבדוק תחילה כיון דדש ביה להתפלל ביחידות לא ישכח [ואפי&#x27; ק&quot;ש דתדיר א&quot;צ לקרות תחילה דהשתא זמנה הוא לבדוק לחמץ (גר&quot;ז סע&#x27; ו&#x27;)], והשיג עליו המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) דמבואר במהר&quot;י ווייל דאפי&#x27; מי שרגיל להתפלל ביחידות חיישינן שמא ימשוך ויש לו להתפלל תחילה, והמ&quot;ב (ס&#x27;&#x27;ק ח&#x27;) הביא עוד טעם מח&quot;י להתפלל תחילה משום תדיר ושאינו תדיר תדיר קודם, ובשעה&quot;צ (ס&quot;ק י&quot;א) פסק דעביד כמר עביד דעביד כמר עביד, אכן הערוה&quot;ש (סע&#x27; ל&quot;א) פסק להתפלל מעריב תחילה "	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם התחיל ללמוד 1) בהיתר 2) באיסור?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-e875747c3b56f172f066c0e9fd57d45f56de2282.jpg"">"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במלאכת הרשות אם התחיל בהיתר?	"המג&#x27;&#x27;א (ס&#x27;&#x27;ק ו&#x27;) ס&#x27;&#x27;ל דכיון שהוא לדבר רשות לכו&#x27;&#x27;ע צריך לפסוק [ולא דמי למנחה דא&quot;צ לפסוק דמנחה שכיח ולא חיישינן שישכח (ב&quot;ח), ולא דמי ללולב דא&quot;צ לפסוק דלולב הוא לז&#x27; ימים וגם זמנה כל היום וגם טלטול כרגע ויצא ובוודאי יעשה כן (ערוה&quot;ש סע&#x27; ל&#x27;) {ויש לעיין אם כוונת המג&quot;א כשהתחיל בהיתר או דלמא דוקא כשהתחיל באיסור וכמ&quot;ש בסמוך (בס&quot;ק ח&#x27;)}], הח&quot;י (ס&quot;ק ח&#x27;) והערוה&quot;ש (סע&#x27; כ&quot;ט) ס&quot;ל דא&quot;צ לפסוק לשאר מלאכות דיש להם קץ וסוף וליכא למיחש שימשכו משא&quot;כ תורה אין לה קץ, אכן המ&quot;ב (ס&quot;ק ט&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ט&quot;ו) פסק כשאר האחרונים דאפי&#x27; במלאכות הרשות תלוי במח&#x27; בין רבינו יונה והטור וממילא צריך להחמיר כהטור, והבאה&quot;ט (ס&quot;ק ה&#x27;) והערוה&quot;ש (סע&#x27; ל&#x27;) כתבו עצה למנות שומר {ונראה דהמ&quot;ב (ס&quot;ק ז&#x27;) נמי מודה דשומר מהני ודוקא עד שיגיע לזמן בדיקה}"	סימן תלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מי שאינו יכול לבדוק בזמנו, האם עדיף לבדוק מעצמו מאוחר או למנות שליח לבדוק בזמנו?	"מבואר ממ&quot;ב (ס&quot;ק ח&#x27;) דעדיף לבדוק בזמנו ע&quot;י שליח, וכן פסק החוט שני (פסח פ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;), אמנם זהו לצאת שיטת הגר&quot;א ודעימיה דס&quot;ל כירושלמי דצריך לבדוק מתחילת הלילה אבל לפי הטור ומג&quot;א זמנו כל הלילה, ממילא בשעת הדחק יש מקום להקל לבדוק מעצמו מאוחר (עי&#x27; פסק&quot;ת אות י&#x27;) {ולפיכך ליכא ראיה מכאן לגבי עשיית סוכה מוצאי יוה&quot;כ ע&quot;י שליח דהתם אפשר להמתין עד למחר לעשותו ע&quot;י עצמו, ועי&#x27; מ&quot;ש בסי&#x27; תרכ&quot;ה}"	סימן תלא סעיף ב		
