#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	העומד ברה&quot;ר האם מותר 1) לקלוט 2) לצרף ידו, מים ממזחילה שסמוך לגג?	"♦ עיין תרשים בסוף הספר ♦<br><img src=""paste-0671dc01580db1f45eacb3968a1fc618be392619.jpg"">"	סימן שנא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין לגבי הצינור היוצא חוץ לבית ג&#x27; טפחים?"	"ה&quot;נ מותר לקלוט בכל אופן, ולגבי צירוף אינו מותר אלא בתרתי לטיבותא, א&#x27; למטה מעשרה, ב&#x27; כשאינו רחב ד&#x27; על ד&#x27; [אבל בלא&quot;ה גזרינן אטו רחב ד&#x27; למעלה מעשרה דהוי רה&quot;י (מ&quot;ב ס&quot;ק י&#x27;), ודוקא כאן גזרינן דלמטה אין בה מחיצות ויבואו להקל טפי משא&quot;כ בסתם עמוד ברה&quot;ר שאינו רחוב ד&#x27; לא גזרינן (ביה&quot;ל ד&quot;ה אפילו)], ולפי הרמב&quot;ם מותר למעלה מעשרה אבל השו&quot;ע פסק כרוב ראשונים (ביה&quot;ל ד&quot;ה אפילו), והערוה&quot;ש (סע&#x27; ה&#x27;) כתב דאפשר להקל כהרמב&quot;ם ברה&quot;ר שלנו"	סימן שנא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"בצינור למעלה מעשרה שרחב ד&#x27; על ד&#x27;, למה נחשב כרה&quot;י, הרי גדיים בוקעים בו?"	"תי&#x27; המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) דהוי כמו זיז וחורי רה&quot;י דהוי כרה&quot;י אע&quot;פ שגדיים בוקעים תחתיו, וכ&quot;כ הערוה&quot;ש (סע&#x27; ד&#x27;), והקשו היד אפרים ומחה&quot;ש א&quot;כ אפי&#x27; בפחות מד&#x27; על ד&#x27; או למטה מעשרה ג&quot;כ יהא כחורי רה&quot;י, ותי&#x27; המחה&quot;ש דאינו רה&quot;י גמור דאינו ראוי לתשמיש אלא להוציא המים משם ועל כן צריך להיות רה&quot;י גמור [ד&#x27; על ד&#x27; על י&#x27;] תחילה, ורק לגבי הדין דגדיים בוקעים בו אמרינן דלזה מהני להיות כחורי רה&quot;י לסלק חסרון זה, וע&quot;ע בפמ&quot;ג (א&quot;א ס&quot;ק ה&#x27;) (מ&quot;ב דרשו) {ולכאורה לולי המג&quot;א הוי מצי למימר דמיירי כשסתום למטה בשום דבר וכמ&quot;ש תוס&#x27; שבת (צ&quot;ט ע&quot;א)}"	סימן שנא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם דיני צירוף דוקא בידו?	"מבואר מרש&quot;י (עירובין צ&quot;ט ע&quot;ב) דה&quot;ה בפיו או בכלי (מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;)"	סימן שנא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם הוא עומד בכרמלית, האם מותר לצרף כלי מצינור?	"בודאי מותר בצינור ד&#x27; על ד&#x27; למטה מעשרה דהוי כרמלית ג&quot;כ, אבל הערוה&quot;ש (סע&#x27; ג&#x27;) מסתפק בפחות מד&#x27; על ד&#x27; למעלה מעשרה אם גזרינן אטו ד&#x27; על ד&#x27; או דלמא הוי כגזירה לגזירה"	סימן שנא סעיף א		
