#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ט. למה לא תני במשנה אכילת פסחים בכלל מה שמצותן עד עלות השחר? </p><p dir='rtl'>ובמאי פליגי?	מתניתין ר&quot;א בן עזריה שסובר שמדאורייתא נאכל עד חצות, אבל ר&quot;ע סבר שמדאורייתא נאכל עד עלות השחר.</p><p dir='rtl'>טעמו של ראב&quot;ע - &quot;ואכלו את הבשר בלילה <u>הזה</u>&quot; היקש ל&quot;ועברתי בארץ מצרים בלילה <u>הזה</u>&quot;. טעמו של ר&quot;ע - &quot;בחפזון&quot; עד שעת חפזון של ישראל. [ראב&quot;ע פי' חפון של מצרים, ר&quot;ע &quot;בלילה הזה&quot; למיעוטי שנאכל ביום ולא עד הלילה שלמחרת {שאין ללמוד מ&quot;עד בוקר&quot;, שניתן לפרש עד בוקר של מחרת}.</p><p dir='rtl'>כן נחלקו בזה ר&quot;א ור&quot;י, דכתיב &quot;שם תזבח את הפסח בערב כבוא השמש מועד צאתך ממצרים&quot; ר' אליעזר אומר בערב אתה זובח וכבוא השמש אתה אוכל ומועד צאתך ממצרים אתה שורף, רבי יהושע אומר בערב אתה זובח כבוא השמש אתה אוכל ועד מתי אתה אוכל והולך עד מועד צאתך ממצרים.	ברכות ט.		א' פרק
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ט: א מאימתי קורין את שמע בשחרית, ועד מתי, וכיצד הלכה?	"ת&quot;ק דמתניתין אומר משיכיר בין תכלת {שבציצית} ללבן שבה, ר&quot;א אומר בין תכלת לכרתי, ר&quot;מ בין זאב לכלב, ר&quot;ע אומר בין חמור לערוד, אחרים אומרים משיראה את חברו (ובירושלמי חבר רגיל ואינו רגיל) בריחוק ד' אמות ויכירנו. [ורשב&quot;י אומר משיעלה עמוד השחר, ורב אחא בר חנינא בשם ריב&quot;ל פסק כוותיה]<p dir=""rtl"">רב הונא פסק כאחרים, ואביי אמר לתפילין כאחרים ולק&quot;ש כותיקין שהיו גומרים אותה עם הנץ החמה כדי לסמוך גאולה לתפילה ונמצא מתפלל ביום, כדכתיב &quot;יראוך עם שמש ולפני ירח דור דורים&quot;.</p><p dir=""rtl"">סוף זמנה, לר&quot;א עד הנץ החמה, ולר' יהושע עד ג' שעות, שכן דרך בני מלכים לעמוד בג' שעות, אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כר&quot;י (ובירושלמי איתא בשוכח ע&quot;ש).</p>"	ברכות ט:		א' פרק
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ט: ב כיצד סומך גאולה לתפילה הרי צריך לומר בתחילה &quot;ה' שפתח תפתח&quot;?</p><p dir='rtl'>ולמה תקנו לומר יהיו לרצון אמרי פי דוקא בסוף התפילה?	ר' אלער אמר שבשחרית לא אומר אלא בערבית, ולר' יוחנן שאומר שגם בערבית צריך לסמוך י&quot;ל במנחה. רב אשי אומר אפי' בשחרית אומר, וכיון שתקנו רבנן הוי כתפילה אריכתא כמו שמצינו בערבית שהשיבנו חשיב כגאולה אריכתא (וע' לעיל ד:).</p><p dir='rtl'>אפי' שיהיו לרצון משמע גם לתחילת התפילה, כיון שדוד לא אמרו אלא לאחר י&quot;ח מזמורים {שמזמור ראשון ושני אחד הם} אף אנחנו אומרים אותו אחר י&quot;ח ברכות.	ברכות ט:		א' פרק
