#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו. 'הצד השווה שבהם שדרכן להזיק וכו' לאתויי מאי (4)?	"אביי: אבנו סכינו ומשאו שהניחם בראש הגג ונפלו והפקירם, ולא דמי לבור שכח אחר מעורב בהם, ולכן נלמד מבור אף שאין דרכו לילך ולהזיק ואש אף שכח אחר מעורב בהם.<p dir=""rtl"">רבא: בור המתגלגל ברגלי אדם וברגלי בהמה כשהפקירו, ואפ' הכי אינו דומה לבור שלא מעשיו גרמו לו, ולכן נצרך ללמוד מבור אף שאין דרכו לילך ולהזיק ומשור אף שאין מעשיו גרמו לו.</p><p dir=""rtl"">רב אדא בר אהבה: כל המקלקלים ברשות כגון פותקים ביבותיהם והזיקו חייבים, וכשהפקירום, ואף דאינו דומה לבור דברשות, נלמד מבור אף שאין דרכו לילך ולהזיק ומשור אף שהוא ברשות.</p><p dir=""rtl"">רבינא: הכותל והאילן שנפלו לרה&quot;ר והזיקו, ואינו דומה לבור שאין תחילת עשייתו לנזק, ונלמד מבור אף שאין דרכו לילך ולהזיק ומשור אף שאין תחילת עשיתו לנזק.</p>"	בבא קמא ו.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו: 1 'וכשהזיק חב המזיק' מדוע לא תני חייב?	האי תנא לשנא ירושלמי הוא דתני לשנא קלילא.	בבא קמא ו:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו: 2 'ת&quot;ר מיטב שדהו ומיטב כרמו ישלם מיטב שדהו של ניזק ומיטב כרמו של ניזק דברי רבי ישמעאל ר' עקיבא אומר לא בא הכתוב אלא לגבות לנזקין מן העידית וק&quot;ו להקדש' באר!	"[רב אידי בר אבין ביאר בר' ישמעאל כגון שאכל ערוגה בין הערגות ולא יודעים מה אכל משלם את המיטב, ונדחה שמספק א&quot;א לחיבו]<p dir=""rtl"">רב אחא בר יעקב ביאר דלא קאי על מה שאכל אלא מהיכן גובים דלר&quot;י בדניזק שימינן דהוקש שדה לשדה האמורה למעלה של ניזק ור&quot;ע סבר בדמזיק שמינין דכתיב &quot;מיטב שדהו ומיטב כרמו ישלם&quot; של מי שמשלם, ולר&quot;י נצרך היכי כגון דאית ליה למזיק עידית וזיבורית ועידית לניזק וזיבורית דמזיק לא שויא כעידית דניזק דמשלם ליה ממיטב דידיה.</p><p dir=""rtl"">ר&quot;ע אומר לא בא הכתוב וכו' וק&quot;ו להקדש הינו כשנגח שור של הדיוט לשל הקדש וסבר כר&quot;ש בן מנסיא שחייב בנזק שלם אפ' בתם ודלא כחכמים שפטרו לגמרי.</p>"	בבא קמא ו:		
