#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנו. כיצד מתפרשת המשנה אלו אסורין ואוסרין בכל שהוא 1) יין נסך 2) בשר בחלב ? 	"1) רש""י פירש חבית יין נסך שהתערבה באלף חביות <sup>קמח</sup>.<br>2) רש""י פירש חתיכת בשר שנתבשלה בחלב ונאסרה בנותן טעם וחזרה ונתערבה באלף חתיכות אוסרת כולן בהנאה. והביא שיש שפירשו טיפת חלב שנפלה על חתיכת בשר גדולה אע""ג דליכא טעמא אי נמי חתיכת בשר קטנה שנפלה בקדרה מלאה חלב אע""ג דלא יהיב טעמא בשר בחלב במשהו, וכתב רש""י שטעות היא בידם דבשר בחלב בנותן טעם.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמח.  והר""ן חלק על פרש""י וכתב שבאו תם שאסורים משום לתא דעבודת כוכבים אוסרים תערובתם בהנאה אע""פ שאינם דבר שבמנין ואפילו שאינו בעינו אוסר הכל בהנאה ואפילו במשהו ממנו וכאן מיירי ביין ביין .</span>"	עבודה זרה עד.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנז. נאמר בסוף המשנה הרי אלו אסורין ואוסרין בכל שהוא 1) מה בא למעט 2) לענין מה בא למעט? 	"1) למעוטי דבר שבמנין ולאו איסורי הנאה א""נ למעוטי איסורי הנאה ולא דבר שבמנין.<br>2) לרש""י (ד""ה תרתי) אתא למעוטי דלא הוי במשהו. לתוס' (ד""ה למעוטי) דלא חשיב הכא אותם דברים, שלא ירד לשנות רק היכא דאיכא תרתי אע""ג שמודה שגם הם במשהו."	עבודה זרה עד. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנח. מה הדין בחתיכת נבילה שהתערבה בחתיכות שחוטה? 	"לרש""י בטלה ברובא וחתיכה אחת משליך לכלבים <sup>קמט</sup> והשאר מותרים באכילה <sup>קנ</sup>. לתוס' (ד""ה למעוטי) אינה בטלה משום דהוי דבר שבמנין <sup>קנא</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קמט.  והר""ן כתב שנחלקו עליו בתו ספו ת שבכל איסורים שבתורה מפיון שנתבטל האיסור אינו צריך להרים אלא באיסורי מתנות כהונה בלבד מפני גזל השבט.
<br>קנ.  לרש""י ולרמב""ם יש מחלוקת בין המשנה שלנו שסוברת שבטל בס' לבין המשנה בחולין שסוברת שאיסורו במשהו, ולהלכה רש""י פסק כמשנתנו והרמב""ם פסק כמשנה בחולין.
<br>קנא.  לתוס' ולראב""ד אין מחלוקת בין המשניות וגם משנתנו סוברת שאיסורו במשהו אלא שתנא דידן שנה רק דברים שאסורים בהנאה והמשנה בחולין מנתה גם דברים שאסורים באכילה .</span>"	עבודה זרה עד. ותוס' 		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רנט. מה תקנתה של גת של גוי מאבן או מעץ ודרך בה 1) במזופפת 2) באינה מזופפת? 	"1) יקלוף את הזפת <sup>קנב</sup> .<br>2) ינגב. ולקמן עה,א כתב רש""י שלהלכה מספיק הדחה דקתני העדשים והיינו גת מדיחן <sup>קנג</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קנב.  ואח""כ ינגב, ר""ן .
<br>קנג.  והר""ן כתב על פרש""י שאינו מחוור שאם כן היתה הגמ' מקשה שיש כאן סתירה, אבל ודאי עדשים היינו הרחים התחתו נה שבבית הבד ואינו הגת.</span>"	עבודה זרה עד: 		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רס. מה תקנתה של גת מאבן או מעץ שזיפתה גוי ולא דרך בה? 	"מאבן ינגב. מעץ לרבי ינגב ולחכמים יקלף את הזפת <sup>קנד</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קנד.  ואח""כ ינגב, ר""ן.</span>"	עבודה זרה עד:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רסא. מה דין עירוי מכלי ראשון ? 	"כתבו התוס' (ד""ה דרש) שלר""ת דינו ככלי ראשון לגמרי ומהני להגעיל כלי שבלע ע""י בישול. לרשב""ם דינו ככלי שני. ולרבינו<br>ברוך אינו ככלי ראשון ולא ככלי שני אלא מבשל ומבליע כדי קליפה."	עבודה זרה תוס' עד:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רסב. רבא כי הוה משדר גולפי להרפניא סחיך להו אפומייהו וחתים להו אברצייהו. מדוע? 	"רבא סבר שכל כלי שמכניסו לקיום אפילו אין מוסרו לעובד כוכבים אלא לפי שעה גזרו ביה רבנן כיין עצמו שמא ישהו ביד העובד כוכבים. ופירש רש""י שכפה שוליהם למעלה ופיהם למטה משום חותם בתוך חותם <sup>קנה</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>קנה.  והרמב""ן הקשה על פירושו שכשאין לחוש לניסוך סגי בחותם אחד, והר""ן יישב שביין אין שבחו מרובה ולכן לא טרח ומזייף, אבל כאן כיון שיכול הגוי להשתמש בחביות הרבה לכן טרח ומזייף, וכיון שמשום תשמיש מרובה טרח, אפי' לפי שעה גזרו בו רבנן, שלא נתנו דבריהם לשיעורים . ואחרים פירשו סחיף להו אפומייהו דמיהדק דיקולא אפומייהו והיינו חותם אחד, וחתים להו אברצייהו דהיינו באותו נקב שבשוליהן שמוציאים משם היין וכל זה אינו אלא חותם אחד, אלא שכיון שיש בכלי זה שני פתחים צריך חותם בכל אחד מהם.</span>"	עבודה זרה עד:		
