#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"האם אשה צריכה להדיח בית קמטיה ובית סתרים במים (טור ומחבר) והאם יכולה להדיח אף בשאר משקים, ומדוע (מהר""י קלון מובא בב""י וכן פסק הרמ""א)<br>לפני הטבילה מה האשה צריכה לעשות מדאוריתא, והאם צריכה לעשות זה סמוך לטבילה, ואי לא היה סמוך לטבילה האם הוא מעכב (ר""ן מובא בב""י הכא, ורשב""א מובא לקמן)<br>האם האשה צריכה להביא אשה אחרת שתבחון אותה שאין בה חציצה, וא""כ איך עושה עיון (ט""ז)<br>מה עזרה תיקן לאשה שתעשה, האם הוא בכל הגוף או רק במקום שער שבה (רבנו שמעיה בשם רש""י, ור""ת) ומה נהגו לעשות וכן פסק המחבר.<br>היכן צריך לסרק במסרק, פרט לשון המחבר, ש""ך הביא מראשונים, ואמר מה נהגו לעשות (רמז שער ראשה, כל מקום שער שבה ועכשיו נהגו שער ראשה במסרק ושאר מקום שער שבה מפספסת בידיה יפה יפה)"	"כן, לא כיון דכשנשאר לחלוחית בתוך הקמט ישאר שם כתם המשקה.<br>עיון לראות שאין על גופה חציצה, כן, לר""ן מעכב לרשב""א לא.<br>לא ע""י שממשמשת בעצמה ולא מרגישה שיש לה חציצה.<br>חפיפה, רבנו שמעיה בשם רש""י בכל הגוף, ולר""ת רק במקום שער שבה, ונהגו לחפוף כל הגוף.<br>בשער ראשה, אף בכל מקום שער שבה, דשער ראשה לחפוף במסרק ושאר שערות בגופה לפספס בידיה."	סימן קצט סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"באיזה מים צריכה לחוף את השער ובאיזה מים אינה יכולה ומדוע, מה הדין חמי חמה (טור וכן פסק המחבר, ר""ח מובא בב""י) מה הדין חפיפה של שאר הגוף<br>האם מותר לחפוף בנתר הנקרא בלשון ערבי ""טפל"" ובלע""ז גריד""א, או באהל או בשאר דברים המסבכים את השער, ומדוע (מחבר)<br>אשה שחפפה בנתר או באהל או במים קרים ועינה בשערה וראתה שאין בו חציצה, האם בדיעבד יכולה לטבול או שצריכה לחפוף שוב (מהרי""ק וכן פסק הרמ""א)<br>אשה שראתה שנתר ואהל ומים קרים לא עושה לה חציצה בשער האם מותר לה פעם הבאה לחוף בזה, ומדוע (ש""ך) והביא היכן מצאנו כעין זה באר היכן (רמז, כל מה דאמרו חכמים טריפה אינה חיה...)<br>אשה שאסורה עליה הרופאים לחפוף במים האם יכולה לחוף ביין, ופרט איך היא יכולה לברר אי היין מסבך את השער (רמז או שתשאל את הרופאים, או שתבדוק כן ג""פ)<br>הקשה הש""ך למה לא נבדוק אנו אי טבע היין מסבך את השער, באר מה ביאר הש""ך"	"צריכה לחוף במים חמים, ואינה יכולה לחוף במים קרים רש""י ביאר כיון דהם מקשים את השערות ואין לכלוכם עובר, ואילו הרמב""ם ביאר שהצוננים מקלקלין ומקבצין את השער ומתקשר. טור וכן פסק המחבר דמותר לחפוף בחמי חמה ואילו ר""ח פסק דאסור לחפוף בחמי חמה. נראה שיכולה עם מים קרים.<br>לא דנתר מחתך את השער ומסבך אותו, ואהל מסבך את השער דהוי חציצה דיכול לעשות ברמה של מיעוט המקפיד.<br>יכולה לטבול<br>לא כיון דחז""ל קבעו דזה מסבך את השער, ומצאנו כעין זה בסימן נ""ז ס""ק מ""ח דכל מה דאמרו חכמים טריפה אינה אפ' אי חיה דינה כטריפה, ואפ' אי רואה שאצלה הנתר לא מסבך את השער מ""מ אסור לחפוף בו.<br>צריכה לשאול לרופאים אי טבע היין מסבך את השערות וסומכים בזה על הרופאים ומעשים בכל יום שאנו סומכים על רופאים גוים לאכילם, או שתבדוק כן ג""פ אי טבע היין גורם לשער שלה להסתבך יותר מהמים.<br>דיש לומר דאין טבע שערות של כל אדם שווה כמ""ש חכמי הרופאים וחכמי המחקר."	סימן קצט סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"אשה שמסופקת אי עיניה בשערותיה, האם צריכה טבילה מחדש (הביא הנודע ביהודה סברא להצריך אותה טבילה נוספת, והביא סברא של הט""ז דהתיר מכח זה, והפת""ש אמר דהט""ז דיבר רק בספק דרבנן)<br>אשה שמסופקת אי סרקה במסרק שער ראשה האם צריכה טבילה נוספת (הביא הנודע ביהודה ב' סברות להצריך אותה טבילה נוספת, והביא סברא של הט""ז להתיר)"	"הנודע ביהודה כתב דהוא ספק דאוריתא ואזלינן לחומרא אבל כיון שאמר הט""ז שיש סברא של סירכא נקט ואתא יש להתיר, ואמר הפת""ש דכל מה דאמר זה הט""ז הוא רק בספק דרבנן אבל בדאוריתא לא אמר.<br>אפ' דהוא ספק דרבנן שצריך ללכת בו לקולא מ""מ יש לאשה חזקת איסור, ועוד דהוה דבר שיש לו מתירים, ולא אזלינן בזה לקולא, אלא שיש להקל מכח הסברא שכתב הט""ז."	סימן קצט סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מתי נכון לעשות את החפיפה ומדוע (רש""י, ושאילותת) מה נהגו העולם לעשות (רא""ש) כמו מי פסק המחבר (כך למד הגר""א במחבר) ומה אמר שהמנהג לעשות.<br>כמו מי פסק הש""ך והביא כן אף מהיראים, הביא מהמרש""ל שפסק כהשאילתות, והיה מקום שנהגו לחוף ביום וחזרו להנהיג לחפוף בלילה (דאיכא חשש איסור שלא ירגישו בטבילותיהם, וגם לפעמים הצנועות באות לידי ביטול טבילת מצוה) מה אמר להם המהרש""ל לעשות בשביל שלא יהיה חשש שלא תהא מהומה לביתה.<br>בשעת הדחק מה יכולה לעשות"	"לרש""י נכון לעשות החפיפה ביום כיון דאי תחפוף בלילה יש לחוש שמתו שמהומה לביתה לא תחוף טוב, ולשאילותות יש לחוף בלילה דיש לעשות החפיפה סמוך לטבילה, להתחיל את החפיפה ביום ועוסקת בחפיפה עד שתחשך, ואי חופפת בביתה המנהג לשא עמה מסרק לבית הטבילה ותסרוק שם.<br>הגר""א למד במחבר דפסק כהשאילותת ואמר שהמנהג לעשות כמו המנהג שאמר הרא""ש<br>כמו רש""י, שיקבעו דתמיד האשה צריכה לחוף שעה ואז לא שייך חשש שתהא מהומה לביתה ואף רש""י יודה דמהני החפיפה<br>או לחפוף ביום או בלילה."	סימן קצט סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"חל טבילתה במוצ""ש מתי תעשה חפיפה פרט מחבר, מנהג שכתב הרמ""א, וש""ך לעיל בדעת רש""י מעיקרא דדינא ומה שנהגו להחמיר."	"למחבר תחפוף במוצ""ש, לרמ""א מנהג יפה שתרחץ היטב בע""ש ובמוצ""ש תחזור ותחוף ותסרוק מעט, לש""ך לעיל מעיקרא דדינא יכולה לעשות חפיפה בע""ש אבל נהגו להחמיר לחפוף אף במוצ""ש."	סימן קצט סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אשה שהזדמן לה טבילה בליל בליל שבת מתי תעשה חפיפה	בערב שבת	סימן קצט סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"חל ליל טבילתה בליל שבת וב' ימים טובים של ראש השנה חלו ביום חמשי שישי, האם יכולה לחוף ביום רבעי ולטבול בליל שבת (טור וכן פסק במחבר, רא""ש ברש""י ורמב""ם)<br>אם חל יו""ט במוצאי שבת האם יכולה לחוף בערב שבת ולטבול במוצאי שבת (טור וכן פסק המחבר רמב""ם, רא""ש ברש""י)<br>הקשה הב""י למה כתב הטור את הציור של יו""ט שחל במוצ""ש הרי הוא כ""ש מהציור הראשון שיכולה לאחר את הטבילה בב' ימים כ""ש שתוכל לאחר את הטבילה ביום אחד, ביאר הב""י ב' ביאורים, וביאר הדרישה עוד ביאור ויוצא מזה נפק""מ להלכה והביאו הש""ך לדינא, באר דברים אלו.&nbsp; <br>(רמז בא להשמיע דמה דיכולה לאחר את הטבילה הוא לא כ""כ פשוט דהרא""ש חלוק אפ' בהפסק של יום אחד, או דהמקור שאפשר לאחר את הטבילה הוא נלמד מזה שאפשר לאחר ביום אחד ולמד הטור מסברא שאין חילוק וההיא דאתיא ליה מדרשא חביביא ליה, והדרישה ביאר דאי חל טבילתה בליל שבת חיבת להדיח בית סתריה וקמטיה במים חמים ביו""ט ולכן יכולה לטבול בליל שבת אבל אי חל טבילתה במוצ""ש שהוא יו""ט חישינן שמא לא תדיח יפה בלילה כיון שהיא הומה לביתה קמ""ל דלא חישינן)<br>האם מותר להחם מים ביו""ט לרחוץ בהם את גופו או חלקים מגופו, טור ומשאת בנימין. (טור- אמר לרחוץ בית קמטיה ובית סתריה, הש""ך הביא משאת בנימין דדוקא פניו ידיו ורגליו מותר ולא שאר גופו)<br>מים שהחמו מערב יו""ט או מערב שבת האם מותר לרחוץ בהם כל גופו, ומה מותר לרחוץ בהם (רמז בגמ' כתוב דמותר לרחוץ פניו ידיו ורגליו והבין הב""י דה""ה שאר אברים, ואמר שמדברי רש""י משמע דמותר רק פניו ידיו ורגליו)<br>אשה שטבילתה חל בליל יו""ט או שיו""ט הוא בערב שבת וטבילתה חל בליל שבת האם צריכה להדיח את בית סתריה במים חמים ומה הדין כל גופה."	"כן&nbsp; לא<br>כן לא<br>ביאר הב""י דבא להשמיע דמה דיכולה להרחיק את החפיפה מהטבילה הוא לא דין כ""כ פשוט דבלהרחיק יום אחד החפיפה מהטבילה הרא""ש חולק דאינה יכולה ולכן זה חידוש דיכולה להרחיק יומים והטעם שלא כתב זה ראשון דאי היה כותב הינו חושבים שכתב זה בצורה של לא זו אף זו ולכן הצריך לכתוב פעמים, ועוד ביאר דהמקור של הטור שאפשר להרחיק ב' ימים הוא מהדין שאפשר להרחיק יום אחד דלמד מסברא דאין חילוק, וביאר דהטור לא כתב את הדין שהרחיקה ב' ימים ראשון דההיא דאתיא ליה מדרשא חביבא ליה.&nbsp; הדרישה ביאר דהטור בא לשמיע דאפ' דלא יכולה לחפוף את בית סתירה ביום ובלילה יש לומר שהחפיפה לא טובה דהיה מהומה לביתה מ""מ יכולה לטבול במוצ""ש שהוא יו""ט.<br>טור אמר דמותר לרחוץ את בית קמטיה וסתריה, המשאת בנימין אמר דדוקא פניו ידיו ורגליו מותר ולא שאר גופו וא""כ יהיה אסור בית הסתרים.<br>בגמ' כתוב דמותר פניו ידיו ורגליו והבין הב""י מסברא דה""ה שאר אברים ואמר דמרש""י משמע דמותר דוקא פניו ידיו ורגליו.<br>צריכה להדיח בית סתריה וכל גופה אסורה&nbsp;"	סימן קצט סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"אשה שחל ליל טבילתה במוצאי שבת חופפת בערב שבת וטובלת במוצאי שבת, האם צריכה לבדוק עצמה בזמן החפיפה, או קודם הטבילה או שצריכה לבדוק בשניהם, והאם צריכה ליזהר שלא תתעסק עם דבר החוצץ ומדוע. פרט טור וקושית הב""י על הטור ומכח זה חלק עליו אף במחבר, ורמ""א סבר כהטור וביאור של הט""ז וביאור של הש""ך בדעת הטור.<br>(רמז, לטור צריכה לבדוק בשעת חפיפה, הוא דבר שא""א ליזהר בו ואין לומר כך לאשה דתבוא לזלזל בדיקה דקודם הטבילה, קודם הטבילה, פעמים, ט""ז כיון דנסמכת על החפיפה שעשתה ביום שישי, ש""ך כיון דהחפיפה מרוחקת מהטבילה תעין גם בשעת חפיפה דאין להפרידם)"	"הטור אמר דצריכה לבדוק בשעת חפיפה ותזהר שלא תתעסק עם דברים חוצצים, הקשה עליו הב""י הרי ע""כ היא נוגעת בתבשיל ואף אי תזהר לאכול בכף מ""מ כיון שידים של אדם עסקניות הם א""א שלא תסיח&nbsp; דעתה ותגע וביאר בדעת הטור ג' ביאורים ודחה אותם דמתוך שמחיבים אותה לעיין בשעת החפיפה היא תזלזל בעין שקודם הטבילה, ופסק במחבר שבאמת לא צריך לעין בשעת החפיפה אלא בשעת הטבילה בלבד, הרמ""א אמר שצריך לעין פעמים בשעת החפיפה ובשעת הטבילה, וביאר הט""ז דסברת הטור דצריכה לעין בשעת החפיפה כיון דהיא נסמכת על החפיפה הזאת היא צריכה לשמור עליה שתיהיה חפיפה טובה, והש""ך ביאר דכיון דהחפיפה והטבילה מרוחקים סבר הטור דצריך להסיך את העיון לחפיפה."	סימן קצט סעיף ו		
