#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1]שכר דירה לשנה ולפני בין-הזמנים ביקש השוכר מהמשכיר רשות להשכירה לאחרים ליותר בני-בית ממה שיש לשוכר והסכים המשכיר, האם המשכיר יכול לדרוש מהשוכר את הרווחים שהיו לו מהשכרת הדירה? ומה הטעם?      2]שכר מכונית ל-10 ימים וסיכמו מראש  שיוכל להשאיל אותה למי שירצה,  ובתנאי שהשוכר יהיה אחראי על כל מה שיארע אצל מי שיבוא תחתיו.  אחרי 5 ימים ביקש הבעה""ב מהשוכר את המכונית לכמה שעות והשוכר השאיל את המכונית לבעה""ב ובדרך אירע לבעה""ב אונס למכונית [-שמחוייב בה שואל כיון שלא היה מחמת מלאכה] עד שלא נשאר מהמכונית כלום: א] האם מחוייב המשכיר לתת לשוכר במתנה מכונית חדשה?      ב] האם מחוייב המשכיר להעמיד לשוכר מכונית חילופית עד סוף ה-10 ימים?"	"1. מעיקר-הדין היה יכול [ש""ך סק""ב] - כי הדירה שייכת למשכיר וכשהשוכר מרויח מהדירה, הרווחים האלו שייכים למשכיר באופן-אוטומטי כי קיי""ל ש""אין אדם עושה סחורה בפרתו של חברו"",                אלא שבמקרה הזה שהשכיר לאחרים יש בדין הזה סתירה בנתיה""מ שהנתיה""מ לעיל סימן קנ""ד [סק""ז] כתב שהמשכיר לא מקבל את דמי-השכירות - כיון שהמשכיר לא יכול להשכירו לאחר - שהרי זה מושכר לו וה""ז כמו חצר שלא קיימא לאגרא, ואילו הנתיה""מ להלן סימן שס""ג  כתב המשכיר מקבל את השכירות,             וכשהמשכיר מראש אמר לשוכר את המילים:""יהיה דינך עם השוכר"", יש בדיבורו הקנאה לשוכר להשכירה לאחרים.[קצוה""ח]<br>2.יקבל השוכר מהמשכיר מכונית למתנה - שהרי שוכר מחוייב רק בגנו""א והתאונה שאירעה באונס, השוכר פטור ממנה  אך שואל חייב באונסין, ולכן: כשהמשכיר היה רק מרשה לשוכר להשאיל לאחרים את המכונית והיה קורה אונס אע""פ שהיה פטור ע""ז השוכר, מ""מ היה מרויח המשכיר את האונסים כיון שקיי""ל שאין אדם עושה סחורה בפרתו של חברו, אבל כיון שהם סיכמו שהשוכר אחראי על כל מה שיארע תחתיו, קונה השוכר את החיוב-אונסין שיווצרו על ידו, לכן אף כשהמשכיר שאל את המכונית, יש לו חיובי-אונסין ככל שואל וחייב לשלם על המכונית,  וכיון שהשוכר פטור על מה שאירע במכונית, א""י המשכיר לדרוש את מה שהוא מקבל תמורת-המכונית, וכיון ששכרה לעוד 5 ימים, נמצא שמחוייב המשכיר לקנות מיידית מכונית מתנה לשוכר.                   גם אם המשכיר נתן לשוכר בתוך ימי-השכירות מכונית חדשה ושוב חזר המשכיר ושאל מהשוכר את המכונית שנתן לו ושוב נאנסה ברשותו, יקבל השוכר שוב מכונית - כיון ששוב שאל ושוב התחייב באונסין,                ורק אם המשכיר שאל לדוגמא ליום אחד ובאמצע-היום ששאל חזר והשכירו לחצי-יום ושוב שאלו לשעתיים בתוך החצי-יום ונאנס אצל השואל -אע""פ שבזמן האונס יש למשכיר 2 חיובי שואל -1]ששאלו ליום אחד. 2] ששאלו לשעתיים,אנו פוסקים שהוא לא חייב אלא פעם אחת."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"משפחה לפני שנסעה לימי הפסח להורים ביקשה מהשכנים הגרים באותה קומה שישמרו להם על הבית ועל החפצים ומידי פעם יכנסו לראות שלא מזדמנים לשם ""אורחים בלתי רצויים"".       במשך החג, היו צריכים אף אותם שכנים לנסוע לכמה שעות לבקר את הוריהם, אך כדי לא להשאיר את בית-השכנים בלי שמירה, חיפשו מישהו שיסכים לשמור, וכשלא מצאו, בלית ברירה הסכימו לשלם שכר למי שיסכים לשמור,  והזהירוהו שבדירה מאוחסנים חפצים יקרי-ערך וסיכמו עם השומר שלא יעזוב את הדירה עד שהם חוזרים.    כשחזרו מהביקור, הוברר להם שלא רק שהשומר יצא מהדירה אלא אותם ""אורחים בלתי רצויים"" שמהם הם חששו ביקרו בדירה ורוקנוה.      מכיוון שהשומר היה ש""ש, ברור שהוא חייב לשלם על כל הגניבה שקרתה ברשלנותו.              אך דנו השכנים:  מי מקבל את תשלום הגניבה של השומר? -  בעלי הדירה טוענים, אנו נקבלנה שהרי תשלום השומר הוא להשלים את הגניבה שנעשתה לנו.                  לעומתם, טוענים השכנים השומרים: 1]אתם הסתפקתם באחריות על דירתכם בלי חיוב גניבה שהרי מיניתם אותנו לש""ח, ולכן אנו שהבאנו את חיוב אחריות בגניבה, נקבל את תשלומיו. 2] גם אם נאמר שמגיע לבעלי הדירה תשלום הגניבה - אנו דורשים מבעלי הדירה שישלמו לנו לכל הפחות את השכר ששילמנו לשומר - שכן אם אנו היינו השומרים, לא היו בעלי הדירה מקבלים כלום, הדין עם מי?         פרט את החילוק בין אם הגניבה היתה מחמת שהשומר עזב את הדירה לבין גניבה שרק ש""ש מחוייב בה!"	"כשהגניבה היא מחמת שהשומר עזב את הדירה, אין שאלה - שהרי זה תשלומים מחמת פשיעה ולא מחמת ש""ש, וזה מגיע לבעלי-הדירה - שכן הם העמידו אחריות של פשיעה.<br>כשהגניבה היתה באופן שש""ח פטור בה ורק מחמת שהוא ש""ש הוא משלם, קיימת השאלה הנ""ל,                     והתשובה: בעלי הדירה מקבלים את תשלומי הש""ש - כי נפסק כריו""ס שאין אדם עושה סחורה בחפצי חברו.<br>נחלקו הראשונים האם צריכים הבעלים לשלם לש""ח את השכר שהוציאו, והובא בפ""ת, ומסתבר, כשבעלי הדירה מוחזקים, שיוכלו להגיד קים לי כהשיטות שאנו פטורים לשלם לכם את השכר."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	שכר והשאיל לאחר ואירע אונס ומשלם השואל על החיוב אונסים, מתי מקבל אותו המשכיר? ומתי השוכר? ומה הטעם?	"בדרך כלל מקבלים אותו המשכיר - כי קיי""ל כריו""ס שאין אדם עושה סחורה בפרת חברו - ואפילו כשקיבל רשות מהמשכיר להשאיל, לא הקנו לו את החיוב אונסין של השואל,                   ואם סיכם השוכר עם המשכיר שהוא יתעסק עם השואל בכל עניניו, מקבל השוכר את החיוב אונסין, כי זה נחשב שבזמן ההסכם הקנה לו את החיוב אונסין."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ו/סעיף ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	השוכר קראוון לתקופה ארוכה לאיחסון כלי עבודה כבדים ובזמן הנחת הכלים ראה שהקראוון רעוע ולא יוכל לעמוד באיחסון כאלו כלים לתקופה ארוכה אך לא קיבל לזה התראה מכל גורם ולכן השאיר את הכלים - עד ששכנו לקראוון זעק שהנחת הכלים הרסה אף את קרקעית הקראוון שלו ומבקש ממנו את כל תשלום הנזק.     בעל הכלים טוען: מעולם לא טרחת להודיע לי ולהתרות בי בענין זה.                      האם טענת בעל הכלים מתקבלת?	"לא, כי בזמן שהניח את הכלים היה ניכר שהקראוון רעוע והוא מזיק ממש.[נתיה""מ]        אך אם השוכר סיפר למשכיר מה הוא הולך להניח בקראוון ומה  משקלו ואף המשכיר ידע מה הוא המצב של הקראוון, המשכיר מחוייב לשלם את נזק השכן.[ערוה""ש]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שכר בהמה ל-4 ימים - ושכר עבודתה מכסה את ההוצאות של מה שהיא אוכלת, וביום ה-4 הזיק אותה בידים.       בעל-הבהמה הזמין ווטרינר ואמד הווטרינר שמחמת המכה איננה יכולה לעבוד 14 ימים ובמשך ה-14 ימים תצטרך לקבל תרופות כדי שתוכל לחזור לתפקודה.      בעל-הבהמה תובע את השוכר שישלם לו את :1]הוצאות התרופות.  2]הוצאות מזונתיה. 3]ההפסד על מה שאינו יכול להרוויח במה שהיה יכול להשכיר אותה,  במה מחויב השוכר לשלם לכל הדעות?        ובמה נחלקו הפוסקים האם חייב לשלם? ומה ההלכה למעשה?               ולדעות המחייבות האם ג""כ כשהוזקה מאליה תהיה אותה מחלוקת?"	"כשהזיק בידים לכו""ע חייב השוכר לשלם: 1]הוצאות התרופות. 2] הוצאות אכילתה -  בבהמה ששכירותה רק מכסה את הוצאות אכילתה -ואינו ישלם גם את השכירות -שהרי תשלום על אכילתה, מכסה את שכירותה.                 נחלקו הראשונים והפוסקים בבהמה שמרויחים הבעלים מהשכירות - האם גם משלם את ההפסד שיש לו בבהמה אילו היה מוכרה עכשיו בגלל שאיננה יכולה להישכר - שהרי אין שבת בבהמה אך שמא ההפסד הזה נחשב לנזק ולא לשבת, השו""ע פוסק שחייב [אך ראה בקצוה""ח להלן סימן ש""מ שכתב שדעת השו""ע כאן שאין שבת בבהמה ,וצ""ב] הרמ""א פוטר, והש""ך כתב שהוא ספיקא דדינא.    אבל לכו""ע א""צ לשלם את השכירות שהוא היה יכול לקבל עליה, כי זה נחשב לגרמא.[נתיה""מ להלן סימן ש""מ]<br>כשהוזקה מאליה לדעת המחייבים, נחלקו הפוסקים האם גם חייב בזה -  הש""ך הט""ז[להלן סימן ש""מ] והגר""א מחייבים והסמ""ע המל""מ הקצוה""ח והשבות יעקב פוטרים."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שוכר השכיר לאחר בלי לקבל רשות מהבעלים והביא עדים שנאנס אצל השוכר השני:   1] באיזה אופן לכו""ע פטור השוכר הראשון?    2] באיזה 2 אופנים נחלקו הפוסקים?"	"1]לכו""ע פטור - באופן שבאו עדים שהעידו שהשוכר השני השתמש בחפץ כראוי ולא פשע ולא שלח""י או אפילו שלא באו עדים על כך אבל השוכר הראשון נשבע ""ראיתי"" כן, פטור.[נתיה""מ] <br>2] נחלקו הראשונים וכן השו""ע והרמ""א לעיל [סימן רצ""ד] האם השבועה שלא פשע היא עיקר השבועה או רק גלגול, ולכן לשיטת הרמ""א שה""לא פשע"" היא עיקר- השבועה לא מספיק עדים שהשוכר הב' נאנס - שהרי צריכים גם בירור שעד האונס לא פשע, ולדעת השו""ע שהחשש לפשיעה הוא רק בגלגול, מספיק שיביא עדים או שראה שהשוכר הא' שנאנס.                    נחלקו הפוסקים מחלוקת-נוספת האם צריך בירור שהשוכר הב' לא שלח יד, הנתיה""מ כאן וכן הש""ך והקצוה""ח לעיל סו""ס רצ""א [סוסק""יד] סוברים שלא צריך - ומשום 2 טעמים: הקצוה""ח מבאר משום שזה נחשב ל""איני יודע אם נתחייבתי"" והנתיה""מ כתב משום שלא חושדים בשליחו""י שהרי מסרה לאדם כשר, והסמ""ע כתב [כאן ולעיל שם] שחושדים בשליחו""י ועד שיביא השוכר הא' שהשוכר הב' לא שלח""י, חייב השוכר הא'."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שכירות/סימן שז/סעיף ג/סעיף ד	האם צריך לברר מה היה עד האונס?	
