#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י. א האם ראוי להתעטף וכד' לתפילה או להיפך, ומדוע?	כתיב &quot;היכון לקראת א-לוהיך ישראל&quot; מכאן שצריך לאזור מתניו בתפילה, וכן רבא בר רב הונא רמי פוזמקי ומתפלל, אבל רבא להיפך שדי גלימא ופכר ידיה ומתפלל, ואמר כעבדא קמי מרא. רב כהנא בשעת שלום היה מתעטף כדכתיב &quot;היכון לקראת א-לוהיך ישראל&quot;, אבל בשעת צערא היה פושט לגלימתו ופכר ידיו כעבד לפני רבו.	שבת י.		ראשון
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י. ב האם תפילה מוגדרת כחיי עולם או כחיי שעה?	"רבא חזייה לרב המנונא דקא מאריך בצלותיה אמר מניחין חיי עולם ועוסקים בחיי שעה, והוא סבר זמן תפלה לחוד וזמן תורה לחוד.<p dir=""rtl"">ר' ירמיה הוה יתיב קמיה דר' זירא והוו עסקי בשמעתא נגה לצלויי והוה קא מסרהב ר' ירמיה קרי עליה ר' זירא &quot;מסיר אזנו משמוע תורה גם תפלתו תועבה&quot;</p><p dir=""rtl"">(ע' ירושלמי פ&quot;ק דברכות דנחלקו בזה, לר&quot;ש הוי כצרכי האדם ולר&quot;י צרכי שמים.)</p>"	שבת י.		ראשון
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י. ג כמה זמן ביום ומתי דנים?	"רב אמי ורב אסי הוו יתבי וגרסי ביני עמודי וכל שעתא ושעתא הוו טפחי אעיברא דדשא ואמרי אי איכא דאית ליה דינא ליעול וליתי.<p dir=""rtl"">תני חייא בר רב מדפתי שאין צריך לדון כל היום ומה דכתיב &quot;ויעמד העם על משה מן הבקר עד הערב&quot; אין הכונה שדן כל היום אלא דין שדן דין אמת לאמיתו מעלה עליו הכתוב כאילו נעשה שותף לקב&quot;ה במעשה בראשית דכתיב שם &quot;ויהי ערב יהי בוקר&quot;.</p><p dir=""rtl"">יושבים בדין עד זמן סעודה.</p>"	שבת י.		ראשון
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י. ד מתי הוא זמן סעודה?	"למסקנא שעה ראשונה מאכל לודים שניה מאכל לסטים שלישית מאכל יורשין רביעית מאכל כל אדם חמישית מאכל פועלים ששית מאכל ת''ח מכאן ואילך כזורק אבן לחמת. אמר אביי לא אמרן אלא דלא טעים מידי בצפרא אבל טעים מידי בצפרא לית לן בה.<p dir=""rtl"">(יומה עה: בתחלה היו ישראל דומין כתרנגולים שמנקרין באשפה עד שבא משה וקבע להם זמן סעודה &lt;ולא פירשו שם מתי אלא דהוי ביום&gt;)</p>"	שבת י.		ראשון
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י. ה מהו דין המרחץ לדברים שבקדושה (ומה הדין כשאין שם אדם, ובהזמינו למרחץ, ובבית הכסא)?	"מקום שב''א עומדין לבושין יש שם מקרא ותפלה, ואין צריך לומר שאילת שלום, ומניח תפילין. מקום שבני אדם עומדים ערומים ולבושין, יש שם שאילת שלום, ואין שם מקרא ותפלה, ואינו חולץ תפילין ואינו מניח לכתחילה. מקום שבני אדם עומדין ערומים, אין שם שאילת שלום {דכתיב &quot;ויקרא לו ה' שלום&quot;} אבל הנאמן מותר {שאין זה שמו אלא אומרים שהוא נאמן}, ואין צריך לומר שאסור במקרא ותפלה, וחולץ תפיליו.<p dir=""rtl"">מרחץ שאין בו אדם ובית הכסא שאין בו צואה גם אסור.</p><p dir=""rtl"">בית הכסא חדש, הסתפק רבינא ולא נפשט שנפיש זוהמא, אבל במרחץ אמר רב אדא בר אהבה מתפלל אדם תפילתו בית המרחץ והיינו בחדש. </p>"	שבת י.		ראשון
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	י: יא. אלו דברים אמר רבא בר מחסיא אמר רב חמא בר גוריא אמר רב (9 הימנותא, מתנה, אל ישנה, ישבתה קרובה, גגותיה גבוהים, תחת ישמעאל, כל חולי, ימים דיו, תענית לחלום)?	"שרי למימר המינותא בבית המרחץ, ואינו דומה לשלום, שאומרים שהוא נאמן ואין זה שמו.<p dir=""rtl"">הנותן מתנה לחברו צריך להודיעו. ולכן לתינוק שאיף ליה משחא ומלי ליה כוחלא והאידנא דחיישינן לכשפים שייף ליה מאותו המין. במילתא דעבידא לגלויי אין צריך להודיעו.</p><p dir=""rtl"">אל ישנה אדם בנו בין הבנים שבגלל שיעקב עשה ליוסף כתונת פסים נתגלגל הדבר וירדו אבותנו למצרים.</p><p dir=""rtl"">לעולם יחזר אדם וישב בעיר שישיבתה קרובה שמתוך כך עונותיה מועטים וכן מצאנו שביקש לוט לשבת בצער.</p><p dir=""rtl"">כל עיר שגגותיה גבוהים מבית הכנסת סופה להחרב, בקשקושי ואברורי מותר.</p><p dir=""rtl"">תחת ישמעאל ולא תחת נכרי תחת נכרי ולא תחת חבר תחת חבר ולא תחת תלמיד חכם תחת ת''ח ולא תחת יתום ואלמנה.</p><p dir=""rtl"">כל חולי ולא חולי מעים כל כאב ולא כאב לב כל מיחוש ולא מיחוש ראש כל רעה ולא אשה רעה.</p><p dir=""rtl"">אם יהיו כל הימים דיו ואגמים קולמוסים ושמים יריעות וכל בני אדם לבלרין אין מספיקים לכתוב חללה של רשות.</p><p dir=""rtl"">יפה תענית לחלום כאש לנעורת, אמר רב חסדא ובו ביום, ואמר רב יוסף אפי’ בשבת (אבל צריך לשבת תענית על התענית).</p>"	שבת י:		ראשון
