#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ב: א מנין בל&quot;ו כריתות, ד' מחוסרי כפרה, ד' מביאין על הזדון כשגגה, ה' מביאים קרבן אחד על עבירות הרבה, ה' מביאים קרבן עולה ויורד, ד' אבות נזיקין, למה לי?	"ל&quot;ו כריתות - שאם עשה כולם בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת. <p dir=""rtl"">ד' מחוסרי כפרה - לאפוקי מרב&quot;י שסובר שיש ה' שמוסיף גר שלא הביא קרבנו. </p><p dir=""rtl"">ד' מביאין על הזדון כשגגה - לאפוקי מר&quot;ש שסובר שיש רק ג' ששבועת הפקדון לא ניתן זדונה לכפרה. </p><p dir=""rtl"">ה' מביאים קרבן אחד על עבירות הרבה - משום דתני סיפא נזיר שנטמא טומאות הרבה וזה רק אליבא דר' יוסי בר' יהודה שאומר שיום תגלחת הטומאה זה ביום טהרתו אבל לרבי שסובר שזה ביום הבאת קרבנו לא משכחת ליה דתוך ז' זה טומאה אחת ובח' כבר שעה שראוי להביא קרבן ובודאי חייב שנים. </p><p dir=""rtl"">ה' מביאים קרבן עולה ויורד -&nbsp;&nbsp;לאפוקי מר&quot;א שסובר שנשיא מביא שעיר על טומאת מקדש וקדשיו (אלא כל העולה ויורד לעולם המביאם בעולה ויורד). </p><p dir=""rtl"">ד' אבות נזיקין - לאפוקי מר' אושעיא דאמר י&quot;ג, והוא אמר מנין לאפוקי מר' חייא שאמר כ&quot;ד, ור' חייא אמר לאפוקי מסור ומפגל.</p>"	כריתות ב:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ב: ב מנין לחילוק כריתות (וחטאות) לכל לאו, לגוף אחד ולאוים מחולקים, [וכיצד דורשים הפסוק כרת באחותו]?	"חילוק לאוים מ&quot;אל <u>אשה</u> בנדת טומאתה&quot; לחייב על כל אשה.<p dir=""rtl"">מפטם וסך אע&quot;ג דכתיב שני לאוים ביחד &quot;על בשר אדם לא ייסך ובמתכונתו וגו.&quot; וחיוב כרת על כל אחד דכתיב &quot;אשר ירקח כמוהו ואשר יתן ממנו על זר ונכרת מעמיו&quot;&nbsp;&nbsp;כך כל לאוים שמחולקים כרת על כל אחד (אחותו שהיא אחות אביו ואחות אמו, וצ&quot;ע).</p><p dir=""rtl"">כרת באחותו רישא להשמעינן לר' יצחק שבכרת ולא במלקות ולרבנן נכתב משום סיפא &quot;ערות אחותו גילה&quot; לחייב על אחותו שהיא מאביו ומאמו שאין עונשין מן הדין (ורישא משום סיפא). (ע&quot;פ רש&quot;י וגרסתו וע' פ' רגמ&quot;ה, ובל&quot;ה הבין שרישא דגמרא למדה מאחותו והנ&quot;ל זה אליבא דר&quot;א אמר ר' אושעיא).</p>"	כריתות ב:		
