#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רע.
במה גדול עונשו 1) של שבת משל שביעית
2) של
שביעית ממעשר 3) של מעשר מפאה? "	"1) שבת איתא בין בתלוש ובין במחובר ואילו שביעית בתלוש
ליתא במחובר איתא. רש""י פירש שבת איתא לאיסור מלאכות דידה בין בדבר שהיה תלוש מבעוד יום בין בדבר שהיה
מחובר משקדש היום, שביעית לענין קדושת פירות בדבר שהיה מחובר משקדשה שביעית איתא אבל בדבר שהיה תלוש לפני שביעית
ליתא. והתוס' (ד""ה גדול) פירשו דאיסור מלאכות דשבת
איתניהו בין בתלוש ובין במחובר ואילו איסור מלאכות דשביעית במחובר איתא בתלוש ליכא.<br>2) שביעית איתא בין במאכל אדם
ובין במאכל בהמה ואילו מעשר במאכל אדם איתא במאכל בהמה ליתא.<br>3) מעשר איתא גם בדבר שאין
לקיטתו כאחד כגון תאנה ובדבר שאין מכניסו לקיום והיינו ירק, ופאה ליתא בתאנה וירק. וכתבו התוס' (ד""ה ואילו) דלאו דוקא תאנה פטורה מפאה דה""ה רוב האילנות
אין לקיטתם כאחד."	"שבת סח.
ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רעא.
מה חייב בפאה מדאורייתא, ובאלו חמשה תנאים חייב מדרבנן ומה בא
למעט? "	"כתבו התוס' (ד""ה ואילו) שלדעת ר""ת מדאורייתא לא מתחייב בפאה אלא בדגן
ותירוש ויצהר. מדרבנן חייבו כל שהוא אוכל למיעוטי ספיחי סטיס וקוצה וה""ה שאר מינים שאינם עומדים לאכילה,
ונשמר למעוטי הפקר, וגידולו מן הארץ למעוטי כמיהין ופטריות, ולקיטתו כאחת למעוטי תאנה, ומכניסו לקיום למעוטי
ירק."	שבת סח. ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רעב. תנן כלל אמרו בפאה וכו' אוכל למעוטי ספיחי סטיס וקוצה 1) למה נקט ספיחים
2) למה
נקט הני ולא שאר מינים שאינם ראויים לאכילה? "	"1) רש""י כתב שאין דרך ללוקטם בשנה שנזרעים אלא לסוף
ד' וה' שנים. ור""י (בתוד""ה ספיחי) כתב דשמא
סטיס וקוצה עצמם אינם ראויים כלל לאכילת אדם ולא הוי חידוש או שמא הם אוכל גמור ולא ממעטינן.<br>2) רש""י כתב משום דאיידי
דגבי שביעית תני להו דיש להם שביעית נקט הכא דבפיאה ומעשר ליתנו. והתוס' כתבו שקצת הם ראויים לאכילה וקמ""ל
דאפילו הכי אין פאה נוהגת בהם."	"שבת סח.
ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רעג.
תינוק שנשבה בין הנכרים ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה האם
חייב חטאת ומדוע? "	"לת""ק דברייתא וכן סברו
רב ושמואל חייב חטאת כהכיר ולבסוף שכח דאין צריך ידיעה בתחילה. למונבז וכן סברו ר' יוחנן ור""ל פטור ופירש
רש""י דקסברי ר' יוחנן ור""ל דאומר מותר אנוס הוא ולאו שגגה היא. והתוס' (ד""ה אבל) כתבו דסברי כמונבז. וטעמו של מונבז דכתיב תורה אחת
יהיה לכם לעושה בשגגה וסמיך ליה והנפש אשר תעשה ביד רמה, הקיש שוגג למזיד, מה מזיד שהיתה לו ידיעה בתחילה אף
שוגג שהיתה לו ידיעה בתחילה."	שבת סח. - סח: ותוס'		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רצא.
כיצד יתכן שחייב ל""ט חטאות בעושה ל""ט מלאכות בשבת
בהעלם אחד? "	"לאביי אפילו ידע שהיום שבת
וכל המלאכות אסורות וטעה בשיעורים, שנתכוין לפחות מכשיעור ועשה כשיעור. לרב אשי [ע,ב] בהעלם זה וזה בידו דמשום
מלאכות פריש. לרב נחמן ורבינא [שם] דבהעלם זה וזה בידו חייב אחת, בזדון שבת ושגגת מלאכות: למונבז [סח,ב] אפילו
הזיד בלאו ובכרת ושגג בקרבן, לר' יוחנן שידע שהעושה מלאכות אלו עובר בלאו אבל לא ידע שחייב כרת, לר""ל שלא
ידע שיש לאו וכרת בכל המלאכות וידע שיש איסור לצאת חוץ לתחום ואליבא דר""ע דאמר תחומין דאורייתא."	שבת סח: - עג.		
