#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סט. 1 הוציא עובר את ידו בעזרה, קדשים קלים בירושלים, האם מועיל המחיצה של העזרה או ירושלים לאבר?	הסתפק רב חנניא האם מגוי דהוי מחיצה לקדשים יועיל אף לאבר, ונפשט מדפשיטא ליה שמחיצת ירושלים לא מועילה לקדשים קלים אף מחיצת העזרה לא תועיל (ומעיקרא סבר דמחיצת העזרה חשובה יותר שהיא מחיצה אף לענין שחיטת קדשים קלים &lt;תוס'&gt;).	חולין סט.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סט. 2 בעי אילפא הוציא עובר את ידו בין סימן לסימן האם מצטרף סימן שני לסימן ראשון לטהרו מידי נבלה?	פשט רבא ק&quot;ו אם הועיל סימן שני לסימן ראשון להתירו באכילה ודאי שיועיל לטהרו מידי נבלה.	חולין סט.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סט. 3 עובר שהוציא את ידו ושחט, האם ולדו וחלבו מותר ומדוע?	"ולדו - אם בא על בהמה מעליתא ודאי אסור למ&quot;ד חוששים לזרע האב, דכל בן פקועה זרעו אסור. בא על בן פקועה מותר דודאי מבלבל זרעיה, {ולא אומרים שאבר מוליד אבר, דאם כן קיטע היה מוליד קיטע} וכמו שכל בהמה שיש בה חלב ודם ולדה מותר ה&quot;נ ולדו מותר.<p dir=""rtl"">חלבו - הסתפק ר' ירמיה האם כיון דכל חלב הוא כאבר מן החי ובכל זאת מותר, או דכל בהמה יש לה היתר בשחיטה וכאן אין לאבר היתר בשחיטה, וסליק בתיקו.</p>"	חולין סט.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סט. 4 חותך מעובר שבמעיה, מן הטחול ומן הכליות, דמות יונה וקלוט שבמעי הבהמה, האם הותרו בשחיטת הבהמה ומנין?	"כתיב &quot;וכל בהמה מפרסת פרסה... בבהמה אתה תאכלו&quot; כל לרבות את הולד, אבל טחול וכליות אסורים דכתיב &quot;אותה&quot; שלמה, דמות יונה אסורה דכתיב פרסות וזו אין לה, אבל קלוט במעי פרה אליבא דר&quot;ש מותר דכתיב פרסה.<p dir=""rtl"">רב שימי בר אשי אמר דאיכא למימר למדרש 'בהמה... בבהמה אתה תאכלו', בהמה שבתוך בהמה, ומה דאין ממירין בו אינו משום דאינו בהמה אלא דהוקש למעשר כדעת ר&quot;ש דמקיש תמורה למעשר לפיכך אינו בעובר, ואינו מוכח דר&quot;ש הוא התנא שאמר שאין ממירים בעוברים (טחול, כליות ודמות יונה אינם 'בהמה' לכן לא ניתרים).</p>"	חולין סט.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סט: יצא שליש ומכרו לגוי וחזר ויצא שליש אחר, כיוצא בו יצא שליש דרך דופן ושני שליש דרך רחם, האם קדוש ומדוע (בכור למפרע הוא קדוש או מכאן ולהבא קדוש)?	"רב הונא סבר בכור למפרע קדוש מתחילת הלידה, ולכן במוכר לגוי מה שמכר לא חל וביוצא שליש דרך דופן בשעת יציאת הרוב נקדש למפרע וליתא לרוב דרך רחם.<p dir=""rtl"">רבה סבר מכאן ולהבא קדוש, ולכן במוכר לגוי אינו קדוש שהמכירה חלה, וביוצא שליש דרך דופן קדוש דמכאן ולהבא קדוש אחר שיצא רוב בלידה.</p><p dir=""rtl"">וצריכא לתרוויהו דהכא רב הונא לחומרא ורבה לקולא, ובאידך להיפך.</p>"	חולין סט:		
