#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] כמה שכר צריך לקבל כדי להעשות שומר שכר?       2] שומר בחינם  עבור טובת-הנאה שיש לו בדבר, האם הוא ש""ש או ש""ח? ומה הדין לענין מלאכת גוי בשבת לצורך יהודי שיש היתר כשקצץ עמו שכר - כשלא קצץ עמו שכר אלא:א] הגוי מעצמו הציע שיעשה בחינם, האם יש בזה היתר של קצץ?   ב]ביקש מהגוי שיעשה לו אותו בחינם והסכים?     3]ביקשו ממנו לשמור ל30 יום ולא דיברו עמו על שום קבלת-תמורה ואחרי 20 יום הבעלים שלח לו מתנה בלי להגיד לו תמורת מה שלח לו את המתנה ואח""כ נגנב הפקדון, מה הדין כשאחרי יומיים מקבלת המתנה נגנב הפקדון? ומה הטעם?      ומה הדין כשנגנב יומיים לפני קבלת המתנה?"	"1. שוה פרוטה.[ש""ך]        2ש""ח.[שלטי גבורים המובא בש""ך להלן סימן ש""ו ס""ק ז']  א]לכו""ע נחשב כמו קצץ - שאם לא היה עושה לו טובה, לא היה מציע לעשות לו בחינם.[רמ""א בהלכות שבת סימן רמ""ז ס""ד] ב]נחלקו הראשונים והפוסקים, דעת השו""ע שמותר כי נחשב לקצץ, דעת הרמ""א הלבוש הא""ר והח""א שאסור [וכמבואר שם במשנ""ב], ויל""ע אם כשהגוי מעצמו מציע לעשות מלאכה לכו""ע הוא נחשב לקצץ, מדוע כשעושה עבור טובת-הנאה איננו נחשב לש""ש, וצ""ל שאע""פ שהטובת-הנאה מחשיבתו לקצץ, מ""מ איננו אלא ש""ח, כי לצורך שיהיה ש""ש צריך דוקא שיקבל שכר ולא מספיק שיעשה עבור שיקולים שמשתלמים לו לעשותם, ולפי""ז יל""ע במה שדנו הפוסקים כשעושה עבור כבוד האם הוא נחשב לש""ש, שמכיון שמבואר כאן שטובת-הנאה אע""פ שנחשבת לקציצה עבור שכר מ""מ הוא נחשב לש""ח כי לא סיכם עמו על שכר, שמא ה""ה כשעושה עבור כבוד לא יהיה אלא ש""ח, וצ""ע לע""ע.   3.כשנגנב אחרי שקיבל את המתנה, נחלקו הפוסקים: הרמ""א פוסק ומקורו מהגהת מרדכי שחייב -כי ברור לשומר שנותן לו את המתנה עבור השמירה, ולכן כשמקבלו, מקבלו עם כוונה להשתעבד לו כמו ש""ש, הב""י כתב שצריך להתיישב בדבר, וכן הש""ך לעיל [סימן קפ""ה] מפקפק בזה.                  כשנגנב לפני שקיבל את המתנה, פטור כי אז היה ש""ח."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף א	בתשובה 3 חשוב האם תשובתך מוסכמת לכל הדעות!	
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"ראובן הציע לשמעון חברו שיעזור לו למכור את המכונית שמחפש הרבה זמן למוכרה, וכך היה. שמעון מסר לראובן את מכוניתו ואמר לו שמעון, אני רוצה לקבל לתמורתה סך 2000 ש""ח ואתה יכול למוכרה במחיר יותר יקר ומה שתקבל מהקונה מעל 2000 ש""ח יהיה שלך, ראובן שתק ולא השיב כלום לדברי שמעון.      ראובן החנה את המכונית מתחת ביתו כדי שיהיה לו נוח להראותה לקונים המתעניינים.                   והנה, יום אחד עובר ראובן ליד ביתו ולהפתעתו הוא מגלה שנעלמה המכונית, האם ראובן חייב לשלם לשמעון על המכונית, ואם כן, כמה? האם 2000 ש""ח כמו מה שציפה שמעון לקבל עליה או שמא שוויה בשוק?"	"חייב ראובן לשלם, כיון שלקח את המכונית כדי להרויח על ידה, יש לו דין של ש""ש.  וישלם לשמעון 2000 ש""ח אע""פ ששוויה הרבה יותר - כי ברגע שראובן קיבל 2000 ש""ח, ראובן צריך להתייחס כאילו המכונית נמכרה במחיר שביקש."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מינוהו להיות שומר שכר ובאמצע הלילה התנמנם  וגנבו את הפקדון:   1]האם חייב - מדינא דגמ'? והאם למעשה דין זה מוסכם?    2] איך יתכן שש""ש פטור  כשנגנב באמצע שישן   [2 אופנים] ?"	"1] בגמ' נחלקו בזה האמוראים, שרבה סובר, שאף ש""ש פטור משמירה בזמן שרגילים בני-אדם לישון או ליכנס לעיר, אך שאר האמוראים חולקים שש""ש חייב לשלם, וסברתם - מבארת הגמ', שהבעלים יאמרו לש""ש, לצורך זה שכרתיך -שתשמרנו שמירה יתירה! ולמעשה, אנו פוסקים ששומר-שכר חייב בשמירה יתירה ואם אירע גניבה בזמן שישן, חייב לשלם.<br>2] 1. נחלקו הפוסקים בשומרי- שכר שלא מקבלים כסף תמורת השמירה-וכיבואר הדוגמאות בהמשך, האם הם פטורים כשאירע האונס בזמן שרגילים בנ""א לישון,המהרש""ך הכנה""ג והחת""ס סוברים והובא דעתם בפ""ת [ס""ק ד'] שפטורים, ולכן:1.שומר אבידה שתמורת הנאתו שהוא פטור לתת צדקה ולכן יש לו דין של ש""ש.  2. אומן שמחמת ההנאה שבחרוהו לאומן או שתופס את הכלי תמורת שכרו, הוא ש""ש, אין להם את הדין שהוא חייב בשמירה בזמן שרגילים בנ""א לישון - שהרי לא שכרוהו הבעלים לשמור שיוכלו לטעון לו לא  לשם-כך שכרנוך, אבל  הגרעק""א והקצוה""ח סוברים שכל הש""ש חייבים כשישנו בזמן שגנבו. [והגרעק""א מביא רשב""א מפורש כן]<br>2. נחלקו הפוסקים כשמנהג השומרי שכר לישון בלילה או לשומרו באופן שהשומר לא יכול לשמור כך וכשמסרו לו הבעלים את הפקדון לא אמרו לו כלום, דעת הגינת ורדים [מביאו הפרח שושן המצויין כאן ברעק""א] והערוה""ש, שפטור - שהרי לא נתכווין לשוכרו אלא כפי המנהג, דעת הפרח שושן שחייב - שהרי ש""ש חייב אף כשלא היה יכול לשמור -כמו חולי - שאז אף אחד לא שומר ואעפ""כ מחייבים אותו וכיבואר בסמוך."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ב	"2 האופנים לתשובה 2 הם מחלוקת-הפוסקים ו2 לא כתובות בנו""כ שע""ג דף-השו""ע והם לא מוסכמים."	
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1]ש""ש הניח פקדון  בתוך האדמה בעומק 400 מטר ונגנב הפקדון, האם חייב? <br>2]מה הדין כשהש""ש באמצע ששמר את הפקדון לפתע קיבל התקף-לב ונגנב הפקדון, האם חייב? ומה דעת השו""ע בזה?<br>3]מה הדין ב2 המקרים הללו כשנאבד הפקדון באונס ולא נגנב? ומה הטעם? <br>4]הגיעו גנבים לגנוב את הפקדון והשומר לא שמר במקום שבו מונח הפקדון אך לא היה שייך לינצל מהם, האם חייב לשלם? ומה הטעם? ומה הדין כשהשומר היה במקום שבו מונח הפקדון ולא ניצל מהם? ומה הטעם?"	"1.2.נחלקו הראשונים האם ש""ש חייב כשנגנב הפקדון באונס - שמצד אחד התורה חייבה ש""ש בגניבה ומצד ב' התורה פטרה ש""ש באונס של שבויה, ו3 שיטות בזה:<br>1.שיטת התוס' בב""מ לפטור בכל האונסין.<br>2.הרמב""ן מחלק בין האונסים, שאונס שתקפתו חולי שאיננו מסוגל לשמור באותו זמן, השומר פטור באותו זמן ממעשה-השמירה, ובשאר האונסים, חייב.<br>3.הרשב""א מחלק, שאונס בגוף-הפקדון כמו שפרצה שריפה במקום שמונח הפקדון, פטור כי זה אונס שדומה לשבויה שפטרה התורה, אבל אונס שבגופו של שומר [כולל תקפתו חולי], חייב.<br>ולמעשה:השו""ע מביא בשם ""יש מחייבים"" את השיטות שמחייבות, והמהרש""ל והש""ך פוסקים שפטור, והגליא-מסכתא נוקט בדעת הדרכ""מ והסמ""ע כאן שס""ל שחייב [ממה ששתקו כשהשו""ע הביא את השיטה שמחייבת], [ראה בפ""ת לעיל סימן רצ""א סק""ט שהביאו]. <br>3.נחלקו הפוסקים: דעת הקצוה""ח והמהר""ם שיף שפטור, כי הראשונים שחייבו באונס היינו רק כשנגנב - וכמו שמבאר התוס' בב""ק שכל גניבה היא קרובה לאונס ואעפ""כ חידשה התורה שש""ש חייב בה, ולכן לא חילקו בין אונס גדול לבין אונס קטן, משא""כ  מה שחידשה התורה שש""ש חייב באבידה, הוא לא כ""כ חידוש - שהרי אבידה היא קרובה לפשיעה, ולכן י""ל שלא חידשה התורה לחייב ש""ש באבידה אלא באונס של אבידה רגילה שהיא קרובה לפשיעה אבל באבידה באונס, ש""ש פטור, אך דעת הנתיה""מ והגרע""א, שאין חילוק בין אבידה לגניבה, ולשיטות הראשונים שחייב אף באונס, חייב אף באבידה באונס.<br>4.השו""ע כתב לחלק בזה, שרק כשהשומר היה במקום, פטור, ואם לא היה, חייב, והטעם בזה, מבארים הסמ""ע והנתיה""מ, שכיון שבסוף זה נגנב, יש על זה ""שם גניבה"" ולכן אע""פ שאנו אומדים שגם אם הוא היה נשאר במקום הפקדון הוא לא היה מצליח להציל, חייב, אבל אם היה במקום ולא הצליח להציל, נעקר מזה ""שם- גניבה"" וחל על זה ""שם אונס"" שפטרתו התורה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] באיזה אופן פטרה התורה ש""ש?                             2] באופן שפטרתו התורה, האם מקבל את שכרו על השמירה ששמר עד שאירע מה שפטרתו התורה?   3]מה הדין כשלא שכרו ש""ש רגיל אלא שומר עם נשק ובא שודד עם נשק וגבר על השומר? ומהו הטעם?"	"1.התורה פטרה ב""מת או נשבר או ""נשבה"", והגדרתו של ""נשבה"" הוא אונס כמו לסטים-מזויין.                       2.כן, ונשבע שאירע אונס.[ש""ך]            3.פטור, כי הלסטים-מזויין יותר מוסר את נפשו מהשומר."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] שכרו את השומר לשמור ל-30 יום וביום ה-20 נשרף הפקדון [-שלא באשמת השומר כלל] האם מקבל השומר את שכרו מיום ה-21 עד יום ה30? ומה הטעם? ומה הדין כשהבעה""ב מראש שילם לש""ש את שכרו, האם מחוייב השומר להחזיר לו את השכר כנגד הימים שלא שמר?        2] והאם מקבל את שכרו עד יום ה-20? ומהו הטעם? וכיצד נאמין לו ששמרו עד ה20 יום וביום ה20 נשרף הפקדון? 3] וכמה יקבל על יום ה-20 שבו אירעה השריפה?"	"1. הנתיה""מ כתב שלא מקבל  ומשום שנאנס הבעה""ב, ויל""ע האם הדין הזה מתאים רק לדעת המשנ""ב והח""א שהש""ש מקבל שכר על הימים שהוא בפועל שמר, כי לדעת החזו""א שש""ש מקבל שבר על האחריות שהוא קיבל על עצמו, מסתבר שדין זה נאמר לא רק כשהיה לשמור על מה לשמור ולא שמר אלא אפילו כשלא היה על מה לשמור כגון שנשרף, כיון שקיבל ע""ע אחריות.  ואם השומר קיבל מראש את שכרו, לדעת השער המשפט [המובא בפ""ת להלן סימן של""ד סק""ב] א""צ להחזיר, ולדעת המהר""י אשקפה, צריך להחזיר.      2. כן - שהרי עשה מה שביקשו הבעה""ב לשומרו, אבל צריך לישבע על האונס שאירע ואז מקבל את שכרו.                          3.עד הזמן שנשרף, מקבל שכר, אחרי הזמן שנשרף, לא יקבל."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] שכרוהו לשמור למשך 30 יום וביום ה-20 קיבל התקף-לב ולא שמרו מכאן ואילך עד יום ה-30 אך לא אירע דבר לפקדון, האם מקבל שכר על כל ה-30 יום או רק עד  אמצע יום ה-20 [-עד ההתקף-לב] -שעד אז שמרו?<br>2]נגנב הפקדון אחרי שקיבל את ההתקף-לב שהפסיק לשמור:          א. האם מקבל שכר מהזמן שנגנב הפקדון עד סוף ה-30 יום?  ב. האם מקבל שכר על השמירה ששמר עד שקיבל את ההתקף-לב שהפסיק לשמור?	"1.נחלקו המשנ""ב והחזו""א, לדעת המשנ""ב [סימן ש""ז] והח""א מקבל רק על הימים ששמר, לדעת החזו""א ""אפשר"" שיקבל את כל שכרו - כי שכרו לא על השמירה  אלא על האחריות שנותן על הפקדון לבעלים.     2.זה תלוי ב2 מחלוקות: 1. במחלוקת המשנ""ב והחזו""א הנ""ל, שלפי המשנ""ב והח""א ששכרו  על השמירה, לא מקבל על הזמן שלא שמר, ולפי החזו""א ששכרו על קבלת האחריות, לכאורה יכול לקבל שכר אף על הזמן שלא שמר בפועל.     2.אלא שעדיין זה תלוי בשיטות הראשונים והפוסקים האם חייב השומר לשלם על גניבת הפקדון באונס, שאם הוא משלם - וכדעת המחייבים אף בגניבת אונס, כתב החזו""א בתורת ודאי, שיקבל את שכרו על כל ה30 יום, והטעם, שכיון שהבעלים רצו להפסיד מכספם את שכר-השמירה כדי לקבל תמורתו את האחריות שהשומר יקבל ע""ע והשומר משלם להם את האחריות הזו, חייבים לשלם לשומר את כל שכרו, אבל אם לא משלם השומר את הפקדון - וכמו השיטות הפוטרות בגניבה באונס, [-והשכר על השמירה היה על כל ה30 יום ולא על כל יום בנפרד] הבעלים לא ישלמו לו שכר כלל אפילו על הזמן ששמר לפני ההתקף-לב- שהרי לא נהנו הבעלים ממה ששמר וקיבל אחריות עד ההתקף-לב, שהרי בסוף הפקדון נגנב - וכמו כל פועל שעשה רק חצי מלאכה ונאנס אונס שמחמת הפועל והבעלים לא נהנה מחצי הפעולה שהוא עשה - שהוא לא מקבל שום שכר, וכ""כ הנתיה""מ שלא יקבל שכר כלל,                                     וא""כ יוצא שאם הוא לא משלם על הגניבה, לכו""ע לא מקבל שום שכר כיון שלא נהנו הבעלים מהשמירה, ורק אם הוא משלם על הגניבה, למשנ""ב ולח""א, יקבל שכר רק על הזמן ששמר, ולחזו""א, יקבל שכר מלא אף על הימים שלא שמר ואף על הימים שלאחר ההתקף-לב."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] הניח את הפקדון במקום משתמר בביתו ופרצה דליקה והלך והציל קודם את חפציו וכשאח""כ בא להציל את הפקדון רואה שהפקדון נשרף, האם הוא חייב לשלם בין ש""ח בין ש""ש - כי זה נחשב לפשיעה או שאין זה פשיעה וש""ש חייב אך לא ש""ח?            2]ש""ח או ש""ש איימו עליהם שאם יציל את הפקדון, יפסיד כסף ולכן לא הציל האם חייב?         3] ש""ש שאנסים איימו עליו שאם לא יביא להם את הפקדון יהרגוהו ולא הביא להם את הפקדון, האם חייב? ומה הטעם?"	"1.נחלקו הפוסקים, דעת רוב הפוסקים שש""ח פטור ורק ש""ש חייב  כי זה לא נחשב לפשיעה, ואפילו בש""ש, כתב הנו""ב שהיה מקום לדון לפוטרו אלא שאין כדאי לחלוק על הרמ""א בתשובה המחייב.    הש""ך כתב,שמדוייק בתשובת הרמ""א שאף ש""ח חייב, ונשאר בצ""ע לדינא.                                                       2.3.ש""ח פטור וש""ש חייב, ואע""פ שכל אדם שנתן לאנסים חפצי-חברו פטור, ש""ש חייב - כי ""השתעבד לשלם כשלא יגיע האונס לגופו של פקדון"". [נתיה""מ] והוא חידוש עצום, ולדברי הנתיה""מ צל""ח בין אונס-שבויה שפטרה התורה מהמקרה הזה, שהפטור בשבויה נאמר רק כשהשבאים באים לגוף-הפקדון משא""כ כשהשומר בחר להציל א""ע מהריגה, אי""ז אונס שבגוף-הפקדון, ולכן חייב."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"פרצה דליקה במקום שהניח את  הפקדון שקיבל עליו שמירה של ש""ש ועזב את החדר וכל מה שנשאר בחדר נשרף אך לא ראה מה אירע לפקדון ויתכן שגנבו גנבים את הפקדון לפני שהגיע האש אל הפקדון: 1] מה הדין ומה הטעם כשאנו אומדים שגם אם הוא היה נשאר במקום, הפקדון היה נשרף? 2] מה הדין כשהיה יכול להציל את הפקדון אך איימו עליו שאם יציל את הפקדון יזרקוהו לאש? 3] מה הדין כשעזב את המקום ולא ראה שהפקדון נגנב [-האם צריך לחשוש שנגנב]? ומה הדין כשראה שנגנב? ומה הדין כשלא עזב את המקום וראה שנגנב?[נתיה""מ]"	"1. פטור ואף מותר לכתחילה לשומר לקחת לעצמו את הפקדון - כי הוא  עומד לשריפה.[נתיה""מ]                        2. אם זה מקום שמצוי שבאים גנבים לגנוב בזמן שריפות אע""פ שלא היה יכול להציל, חייב -  כיון שאם באמת זה נגנב, חייב מחמת שלא היה במקום ויש ע""ז ""שם גניבה"", גם עכשיו שלא יודע האם נגנב חייב כיון שאינו יכול לישבע שנשרף.         ואם  לא מצוי במקומו גנבים כאלו, פטור כי א""צ לחשוש שנגנב, ולדעת הפ""ת,[לדעת התרוה""ד] חייב כי גם במקום שלא מצוי גנבים, כיון שאינו יכול לישבע שהרי לא יצא מידי ספק שמא נגנב לפני שנשרף,               ואם לא עזב את המקום אע""פ שנגנב, פטור כיון שהיה במקום ולא היה יכול להציל. [נתיה""מ]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] רועה בשכר שבאו אליו 2 כלבים או 2 זאבים מ2 רוחות וטרפו את הכבשים, במי הוא נחשב לאונס? ובמי לא?  2]באופן שהוא לא אונס, מכמה כלבים/זאבים הוא אונס?  3] האם רועה בחינם חייב כשבא  זאב אחד וטרף?  4] באיזה אופן הוא נחשב לאונס אף ברועה בשכר ובא זאב אחד - ונפטר ע""י שבועה?"	"1.2. 2 זאבים הוא אונס אף מרוח אחת,  2כלבים הוא לא אונס אף מ2 רוחות, 3 כלבים הוא אונס אף מרוח אחת.             3.פטור, כי אע""פ שאין זה אונס, אין זה פשיעה שנחייבנו על כך.                        4.כשטוען הרועה שהשתדל להציל ולא הצליח, הוא אונס - כי כל הדין שאין זה אונס, היינו שהוא צריך להילחם לאפוקי המקומות שהוא אונס - שאז מותר לו לעזוב מיד את המקום בלי להתעמת עם הבע""ח כיון שזה נחשב לאונס, אלא שאינו נאמן על זה שנלחם עם הזאב אלא בשבועה."	"הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג/ס""ק ז"	יש חילוק בין כלבים לזאבים יש מיש הוא אונס רק מ3 ויש שהוא אונס רק מ2 - ובשתיהם- אין חילוק בין באו ברוח אחת לבאו ב2 רוחות.	
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	באו אריה/דוב/ נמר/נחש וטרפו, מתי נחשב שבאשמתו נגרם הטריפה? ומתי הוא אונס?	"בדרך-כלל הוא אונס ומיד כשא' מהם בא יכול להשאיר את הצאן וללכת וא""צ להשתדל להציל בכלום, אבל אם הוליך את הצאן למקום שבו מצויים חיות רעות, הוא פשיעה וחייב."	"הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ג/ס""ק ז"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רועה שראה גנב שעומד לגנוב את צאנו ולכן הראה לו את כוחו כדי להפחידו לבל יתקרב אל האזור ומחמת הפחדתו - התאמץ הגנב כדי לנצחו וגנב את כל הצאן:           1] מה הדין כשהרועה בחינם?                           2] מה הדין כשהוא רועה בשכר? ומה הטעם?                   3]מה הדין כשיש לנו ספק האם הגנב בא מחמת הפחדתו או שמא גם בלי הפחדתו היה מגיע? ומה הטעם?	"1.פטור - כי אי""ז פשיעה.         2. חייב, כי אע""פ שהתכוון לטובה, הו""ל למידק יותר.                       3. נחלקו הקצוה""ח והנתיה""מ, הקצוה""ח סובר, שפטור, [וכתב, שכך מדוייק במהרי""ק] הנתיה""מ סובר שחייב - כי יש לנו ספק בגוף החיוב - שמא מחמת פשיעתו נגנב."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רועה בחינם שלא מצליח להציל בעצמו, האם מחוייב לקרוא לאחרים שיעזרוהו בחינם/בשכר? מה הדין כשהציל בשכר, האם ישלמו לו הבעלים? ועד כמה?	1.בחינם, חייב ואם לא קרא ואנו אומדים שאם היה קורא היו מצילים, חייב לשלם על כל הבהמות -כי פשע במה שלא קרא לעזרה,                     בשכר,פטור,          אבל אם הציל בשכר, מקבל את ההוצאות עד כדי שווי-הבהמות. וגם אדם זר שהציל בשכר, מקבל את ההוצאות.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רועה בשכר שלא מצליח להציל בעצמו:1]האם מחוייב לקרוא לעזרה לחברה שגובה שכר כשבאה להציל - על כל קריאה אפילו אם בסוף היא  לא הצליחה להציל? ומה הטעם[2]?  2]ומה הדין בדיעבד - כשקרא לעזרה ושילם להם אך הם לא הצליחו להציל, האם גובה מהבעלים את שכרו?         3]כשלא קרא לעזרה וטרפו את כל הצאן ואנו אומדים שגם אם היה קורא לעזרה היה צריך לשלם למצילים כמו השווי של כל -הבהמות, האם צריך לשלם לבעלים? וכמה?               וכמה ישלם כשאנו אומדים שאם היה קורא לעזרה היה צריך לשלם כמו השווי של חצי -הבהמות?	"1.פטור לקרוא למי שגובה על כל קריאה, ומשום 2 טעמים:1. אם לא יצליחו להציל, הבעלים לא ירצו לשלם לו ויפסיד. 2. הבהמות שהוא רועה אותם הם המשכון לרועה לקבלת-שכרו על הוצאות-ההצלה - שאם בעל-הצאן לא ישלם  על הוצאות-ההצלה, יוכל לקחת את הבהמות, אבל כשגובים שכר על כל קריאה, אם לא יצליחו להציל, לא יהיה לרועה משכון - וכשאין לרועה משכון על ההוצאות שהוא מוציא, הוא פטור להוציא הוצאות.[נתיה""מ]           2.הנתיה""מ מחדש שפטורים לשלם לו.                           3. בשווי של כל הבהמות, נחלקו הראשונים ו3 שיטות: י""א שפטור, י""א שמשלם הכל, וי""א שמשלם רק כמה שאדם רוצה לשלם כדי שישאר לו ההרגל שיש לו בבהמות וגם שיחסכו לו את הטרחה לקנות בהמות חדשות,            ואותה מחלוקת-ראשונים קיימת גם בהוצאות של חצי-הבהמות, שודאי צריך לשלם לבעלים שווי של חצי הבהמות, ולשיטות שמשלם על כושרא-דחיותא וטירחת הקניה בשוק, צריך הרועה להוסיף בתשלומים גם על הכושרא-דחיותא ועל הטירחה לקנות בשוק. וצ""ע למעשה- כי השו""ע לא גילה את דעתו בענין, אך ראה בסמ""ע סק""ט שסתם כשיטת הפוטרים."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רועה שטוען שהוציא הוצאות להציל את הבהמות - לבל יטרפו:  1] מתי  לא נאמן כלל אף ע""י שבועה?       2] מתי נאמן ומקבל את ההוצאות אף בלי שבועה? ומה הטעם?      3] מתי נאמן רק ע""י שבועה?"	"1.אם לא ידוע כלל שהיה נסיון של טריפה וראינו עכשיו את הבהמות כשהם שלמות, אף ע""י שבועה לא נאמן ולא מקבל כלום.<br>2.נאמן אף בלי שבועה ומקבל את מה שהוציא: כשלא ראינו את הבהמות ולכן נאמן במיגו שהיה טוען שנטרפו הבהמות.<br>3.נאמן רק ע""י שבועה: כשראינו את הבהמות [ואין לו את המיגו] וידוע שהיה נסיון לטריפה או שבאו עדים על זה, ישבע כמה הוציא ויטול."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נתנו לרועה לשמור על בהמות והוזלו וטוען הרועה שהצילם מטריפה ולצורך הצלתם הוציא  הוצאות לפני שהוזלו וההוצאות היו בשווי של כל הבהמות ותובע שישלמו כמו השווי של כל הבהמות בזמן שהם היו יקרים, מתי נאמן? ואיך?   ומתי לא נאמן?	נאמן ב2 תנאים: 1.כשאנו יודעים שלפני שהוזלו הבהמות היה בהם נסיון של טריפה. 2.בשבועה שנשבע כמה הוציא ונוטל - ואף כשראינו עכשיו את הבהמות [-וכדין בעל שהוציא הוצאות על נכסי אשתו שנשבע ונוטל].<br>כשלא יודעים שהיה כלל נסיון טריפה אפילו שלא ראינו את הבהמות ויש לרועה מיגו שהיה אומר נטרפו, אינו נאמן להוציא מהבעלים אלא כמו השווי של הבהמות היום [-לאחר שהוזלו] שהרי כל הנאמנות שלו היא רק מחמת שלא ראינו עכשיו את הבהמות והיום הבהמות הם זולות.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ט		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שומר שהעביר בהמות ע""ג גשר שמעל הים ובהמה אחת דחפה את חברתה וטבעה בים, מה החילוק בין אם הוא ש""ח או שהוא ש""""ש? ומה הסברא בחילוק-הדין שביניהם?"	"ש""ח פטור - כי אין זה נחשב לפשיעה, ש""ש חייב כי הבעה""ב משלם לו שכר כדי שישמור שמירה מעולה ושמירה מעולה היינו להעבירם אותם כל אחת בפני עצמה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף יא		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	רועה צאן ראה שהגיע זאב אחד וברח ולא נלחם בו כלום וטרף הזאב את הצאן, מה הדין ברועה בשכר? ומה הדין ברועה בחינם? ומה הטעם?	"בשכר חייב כי אפילו שיתכן שאם ילחם עם הזאב, יפצע מהזאב מחוייב להלחם עם הזאב,            בחינם, באופן שברור לו שיפצע אפילו קצת, פטור כי לא נתחייב על זה.[קצוה""ח סוסק""ג, ויל""ע האם גם באופן שיש רק ספק אם יפצע, האם ש""ח מחוייב לטרוח להצילו, וראה בנו""ב המובא בפ""ת שביאר שש""ח פטור משום  שאי""ז פשיעה.]                                     <br>וילה""ס ברועה בשכר:1. מה הדין כשברור לו שאם ילחם בזאב יפצע, האם חייב -כי יתכן שלא חייבוהו אלא בספק פציעה ולא בודאי.   2. האם ש""ש שחייב בגניבה ג""כ חייב להילחם עם גנבים בספק פציעה  או רק ברועה שחלק מהתפקיד שלשמו שכרוהו הוא הלחימה משא""כ ש""ש  בעיקר תפקידו הוא השמירה אך לא הלחימה, לא חייבוהו להילחם עם גנבים אלא לצעוק ולקרוא לעזרה בשכר."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רועה בחינם או בשכר הניח את בהמותיו והגיע זאב וטרפם:  1] מה הדין כשנכנס בזמן שבנ""א לא רגילים ליכנס ואנו אומדים שאם היה נשאר עם הבהמות היה מצליח להצילם? ומה הטעם?     2] מה הדין כשהרועה עזב את הבהמות בזמן שבנ""א רגילים ליכנס ואנו אומדים שאם היה נשאר היה מצליח להצילם?  ומה הטעם?            3] מה הדין כשנכנס בזמן שלא רגילים בנ""א ליכנס ואנו אומדים שאף אם היה נשאר לא היה מצליח להצילם? ומהי הסברא של כל שיטה?"	"1. חייב - שהרי בפשיעתו שעזב את הבהמות בזמן שרגילים לשמור נגרם הנזק.    2.בחינם פטור בשכר חייב - שהרי ש""ש חייב לשמור כל הזמן ועזיבתו הביאה את טריפתם.                     3. נחלקו הראשונים  והשו""ע והרמ""א, שיטת הרמב""ם וכך פוסק השו""ע שפטור - מדין תחילתו בפשיעה וסופו באונס שלא  מחמת הפשיעה - שהרי אנו יודעים שגם אם הוא היה נשאר לשמור, הוא לא היה מצליח להציל, שיטת הראב""ד וכך פוסק הרמ""א שחייב מדין תחילתו בפשיעה וסופו באונס מחמת הפשיעה - שהרי כיון שפשע תולים באונס שהוא מחמת הפשיעה אף בתליה רחוקה שהוא מחמת הפשיעה - כמו כאן שאם היה נשאר במקום שמא היה מתקיים בו ""ומוראכם וחיתכם בארץ"" או ""הכה דוד את הדוב ואת הארי"", והש""ך לעיל [סו""ס רצ""א] פוסק הממע""ה.         בשיטת הרמ""א הסתפק שם הש""ך שמא ס""ל לחלק בין רועה בחינם לרועה בשכר ובחינם ס""ל שקיי""ל כהרמב""ם שאם לא היה מצליח להציל, פטור, והראיה שכשהשו""ע פסק על רועה בחינם  את שיטת הרמב""ם, הרמ""א שתק, אך הש""ך מסיק שהרמ""א שם סמך עמש""כ כאן."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רועה בחינם או בשכר עזב את הבהמות והגיע זאב וטרפם:         1] מה הדין כשנכנס לעיר בזמן שבנ""א רגילים ליכנס ואנו אומדים שגם אם הוא היה נשאר לא היה מצליח להציל? ומה הטעם?   פרט מה הטעם שלכו""ע דינם  שוה!                                           2] מה הדין כשנכנס בזמן שבנ""א לא רגילים ליכנס ואנו מסופקים אם הרועה היה נשאר האם היה מצליח להציל - כשהרועה בשכר וכשהרועה בחינם? ומה הטעם?"	"1.בחינם - לכו""ע פטור - כיון שנכנס בזמן שרגילים בנ""א ליכנס, אי""ז תחילת-פשיעה. <br>רועה בשכר כיון שאסור לו ליכנס אף בזמן שבנ""א רגילים ליכנס, נחלקו הראשונים בדינו, לשו""ע פטור - כי אע""פ שפשע, מ""מ אין האונס מחמת-הפשיעה, ומביא הסמ""ע [ס""ק י""ב] בשם התוס' שאף לדעת הרמ""א שמחייב בנכנס בזמן שבנ""א לא רגילים ליכנס,  ומשום ששמא אם היה נשאר הזאב לא היה מגיע או שהיה מקיים בעצמו הכה את הארי, כל אלו הם סברות להחשיב את האונס מחמת-הפשיעה, אבל כשנכנס בזמן שבנ""א רגילים ליכנס אי""ז תחילת-פשיעה ולכן פטור.<br>2.בשכר - לכו""ע חייב,  ונחלקו הפוסקים בטעם, הב""י הלבוש והסמ""ע כתבו, שכיון שרועה מוטל עליו להציל בשכר, מסתמא היה מצליח להציל או ע""י עצמו או ע""י אחרים, ומה""ט כתבו שרועה ב<br>חינם פטור - שהרי כיון שמוטל עליו להציל רק בחינם, מסתמא לא היה מוצא שיעזרוהו,                            הש""ך לומד שכיון ששומר מחוייב לברר בשבועה מה אירע והדבר ספק האם היה מצליח להציל, א""י לישבע  ומתוך שא""י לישבע משלם, ומה""ט כתב הש""ך שה""ה רועה בחינם, חייב לשלם."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף י		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] רועה הניח בהמה בקור או בשמש ומתה מיד, האם חייב? <br>2] מה הדין כשהעמידה בשמש ואחרי שנה מתה ולא ידוע בבירור שבתוך השנה הבריאה, האם חייב? ומה הטעם [2]?<br>3]מה הדין כשידוע בבירור שהבריאה בתוך השנה?	"1.חייב - כיון שהרגה.                2.חייב משום 2 טעמים: 1. מדין תחילתו בפשיעה וסופו באונס וכיון שלא ברור שהבריאה, זה נחשב שלא כלתה הפשיעה.[נתיה""מ] 2.מדין מתוך שא""י לישבע משלם.[מג""מ] ולשיטת הב""י והקצוה""ח המובאת להלן סימן ש""מ של""א מתוך בשומרים, צ""ל את הסברא של  הנתיה""מ.<br>3.כשיודע בבירור שלא מתה מחמת שסיגפה, פטור משום 2 טעמים: 1.שאע""פ שפשע בה, הרי כלתה הפשיעה.[נתיה""מ] 2.כי ברור שהמיתה לא קשורה לפשיעה ופטור משבועה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיף יב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רועה שמר על בהמה ונפלה הבהמה מראש-ההר ומתה, באלו 2 אופנים חייב? ומה הטעם בהם? באלו 2 אופנים פטור? ומה הטעם בהם?: <br>1]כשתקפה את הרועה ועלתה להר ואח""כ תקפה את הרועה ע""ג ההר ונפלה מההר?<br>2]כשמאליה עלתה הבהמה להר והיה יכול למונעה מלעלות ותקפה את הרועה ע""ג ההר ונפלה מההר?<br>3]כשהרועה העלה את הבהמה להר וע""ג ההר תקפתו ונפלה מההר?   4]כשהרועה העלה אותה ע""ג ההר ומתה שם כדרכה?"	1. פטור - כי זה נחשב לאונס.     2.3.חייב - ומדין תחילתו בפשיעה שלא מנעה מלעלות.   4.פטור כי אין המיתה מחמת הפשיעה שהעלה אותה להר.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיפים יג  יד טו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"רועה לא שמר על הבהמה כראוי, מה החילוק בין אם נגנבה ממנו בביתו ע""י ליסטים-מזויין לבין אם יצאה לאגם ונגנבה מהאגם ע""י ליסטים-מזויין ואח""כ מתה כדרכה בבית-הגנב?"	שכשנגנבה מביתו פטור - כיון שליסטים-מזויין נחשב לאונס, אבל כשנגבה מהאגם חייב כי תחילתו בפשיעה שלא שמרה ויכלה לצאת לאגם.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/שומר שכר/סימן שג/סעיפים יג  יד טו		
