#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לגלח בערב יו&quot;ט?	"יש מצוה לגלח בערב יו&quot;ט כדי שלא יכנס לרגל כשהוא מנוול (שו&quot;ע, מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;), ולכתחילה יגלח קודם חצות וכמ&quot;ש לעיל (סי&#x27; רנ&quot;א) לגבי ערב שבת דלכתחילה לא יגלח סמוך למנחה גדולה אבל כמה אחרונים מקילין עד סמוך למנחה קטנה ויכול לסמוך עליהם לכתחילה בערב יו&quot;ט שהזמן דחוק [חוץ מערב פסח דאין להקל אחר חצות], ואפי&#x27; אחר מנחה קטנה בדיעבד יש להקל כהרמ&quot;א דמסתפרין כל היום (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ב&#x27;)"	סימן תקלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם כבר גילח תוך ל&#x27; יום?"	"כתב הפמ&quot;ג (מש&quot;ז ס&quot;ק ב&#x27;) דנוול לא הוי אלא יותר מל&#x27; יום וממילא א&quot;צ לגלח, אכן מעורר השעה&quot;צ (ס&quot;ק א&#x27;) דזהו בזמנם שהיו מגלחין לגמרי אבל לדידן שנוהגין רק להסתפר במספרים וא&quot;כ אפי&#x27; בתוך ל&#x27; יום נשאר על ראשו שער של ל&#x27; יום ועדיין צריך להסתפר עוד הפעם {ויש לפקפק בזה דאדרבה מי שדרכו לגלח ראשו לגמרי אז גידול של ל&#x27; יום נחשב נוול אבל לדידן דלעולם נשאר שער על הראש א&quot;כ אפי&#x27; גידול של ל&#x27; יום אינו נוול, וצ&quot;ע}"	סימן תקלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יש לו שערות ארוכות לנוי?	"כתב האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; קי&quot;א) דכיון דהוא לנוי פשוט דא&quot;צ לגלח לכבוד הרגל אבל לגבי הזקן אלו שחוששין ליפוי מסדרין הזקן וא&quot;כ אף לרגל צריך לסדרו"	סימן תקלא סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לגלח במועד?	"אע&quot;פ שהוא יפוי ותיקון הגוף [אפי&#x27; אם הוא מעשה אומן א&quot;נ הוא מעשה הדיוט וצורך המועד] חז&quot;ל אסרוהו כדי שיזדרז לגלח קודם המועד ולא יכנס כשהוא מנוול (ריטב&quot;א, מג&quot;א ס&quot;ק א&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ג&#x27;) {כפשוטו הוא דין דרבנן (וכ&quot;כ הפמ&quot;ג), אבל מב&quot;י (סוף סעי&#x27; ג&#x27;) משמע דלפי הראשונים דמלאכת חוה&quot;מ דאורייתא ה&quot;נ הוא איסור דאורייתא, וביאר ר&quot;י באק דה&quot;נ מסרה הכתוב לחכמים והם אמרו דאסור לגלח בחוה&quot;מ ונמצאת שהוא איסור דאורייתא, וכ&quot;כ הגהות חת&quot;ס (מו&quot;ק י&quot;ד ע&quot;א)}"	סימן תקלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם הוא גילח מערב יו&quot;ט?	"ר&quot;ת כתב דלא שייך הטעם שלא יכנס לרגל כשהוא מנוול ומותר לגלח אפי&#x27; בחוה&quot;מ, אכן השיגו עליו הטור ואור זרוע דראינו בכיבוס דצריך להיות ניכר שמותר לו לכבס במועד וא&quot;כ בגילוח אינו ניכר שהוא גילח מערב יו&quot;ט {דעכשיו כשהוא מגולח אינו ניכר דהיה מגולח ג&quot;כ מערב יו&quot;ט}, וכן פסק המחבר דאסור אפי&#x27; אם גילח מערב יו&quot;ט (מ&quot;ב ס&quot;ק ד&#x27;)"	סימן תקלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לגלח ע&quot;י עכו&quot;ם?	"לא (ביה&quot;ל ד&quot;ה אין) [ובערב פסח אחר חצות יש מקילין, עי&#x27; מ&quot;ב לעיל (סי&#x27; תס&quot;ח ס&quot;ק ה&#x27;)]"	סימן תקלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בסיפור הראש?	"אין חילוק בין גילוח וסיפור הראש (מ&quot;ב ס&quot;ק ג&#x27;)"	סימן תקלא סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם היה אנוס ולא יכול לגלח מערב יו&quot;ט?	"כל זמן שהאונס אינו מפורסם וגלוי לכל דא&quot;א לו לגלח אינו מותר לו לגלח בחוה&quot;מ, כגון שנאבד לו או להאומן אבידה (מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;) [וביאר השעה&quot;צ (ס&quot;ק ז&#x27;) דאינו תלוי בפרסום בעלמא דהרי חולה מפורסם לכל ואפ&quot;ה אסור, ומצד שני נדר אינו מפורסם ומותר, אלא תלוי אם מפורסם דאונס כזה א&quot;א לו לגלח] [ובאמת הוא איבעיא דלא איפשיטא בגמ&#x27; ורוב הפוסקים פסקו לחומרא, ודלא כהגהות אשר&quot;י בשם אור זרוע דמקיל, ותמה הב&quot;י דלפי הראשונים דמלאכת חוה&quot;מ דרבנן למה לא אזלינן לקולא]"	סימן תקלא סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בחולה שנתרפא בחוה&quot;מ?	ה&quot;נ אינו אנוס שגלוי לכל ואינו מותר לו לגלח בחוה&quot;מ	סימן תקלא סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שיצא מבית חולים בחוה&quot;מ?	אין זה נחשב כשאר חולים אלא דומה יותר לבית האסורים דגלוי לכל דא&quot;א לגלח בתוך הבית חולים או צער לו לגלח שם ומותר לו לגלח בחוה&quot;מ (כך שמעתי מהרב חיים וועג שליט&quot;א)	סימן תקלא סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שיצא מבית השביה או מבית האסורים?	"אם יצאו בחוה&quot;מ מותרים לגלח דידוע דלא היו יכולים לגלח בבית השביה ובבית האסורים, ואפי&#x27; אם היה חבוש ביד ישראל והיה לו רשות לגלח מ&quot;מ כיון שהיה בצער לא גילח (מג&quot;א ס&quot;ק ג&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ט&#x27;)"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם יצא לפני הרגל?	"החיי&quot;א מקיל כל זמן שלא היה לו פנאי לגלח אע&quot;פ שהיה לו שהות, אבל המ&quot;ב (ס&quot;ק ז&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ט&#x27;) מדייק מרש&quot;י ונמק&quot;י דאינו מותר אלא כשיצא סמוך לחשיכה ולא היה לו שהות לגלח [דאם היה לו שהות מה אכפת לן דהיה טרוד ולא היה לו פנאי הרי אין זה סיבה להתירו לגלח במועד]"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) במנודה 2) במודר שלא לגלח?	"1) הרא&quot;ש והטור ס&quot;ל דאינו מותר אלא אם התירו לו קודם הרגל ורק נמשך הנידוי [ל&#x27; יום או ז&#x27; יום] עד הרגל אבל אם התירו לו רק ברגל אינו מותר לגלח דהיה לו לבקש התרה קודם לכן ולא מקרי אנוס, אבל הרי&quot;ף ורמב&quot;ם הקילו אפי&#x27; אם התירו ברגל. להלכה, המחבר מקיל כהרי&quot;ף ורמב&quot;ם, והמג&quot;א (ס&quot;ק ד&#x27;) הביא הב&quot;ח דמחמיר כהרא&quot;ש והטור, והכריע המ&quot;ב (ס&quot;ק י&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&#x27;) המיקל יש לו על מי לסמוך כיון שהוא מילתא דרבנן {ולכאורה לפי מקצת ראשונים הוי איסור דאורייתא ומכ&quot;ש למעלה} 2) ה&quot;נ פליגי בה הראשונים, הרא&quot;ש והטור אינם מקילין אלא כשלא מצא חכם להתיר נדרו קודם הרגל אבל אם מצא ולא נשאל אינו אנוס, והרי&quot;ף והרמב&quot;ם מקילין אפי&#x27; אם מצא קודם הרגל דאמרינן דלא העלה במחשבתו להתיר נדרו עד הרגל. להלכה, המחבר ה&quot;נ מקיל כהרי&quot;ף והרמב&quot;ם, והכא אף המג&quot;א (ס&quot;ק ה&#x27;) מצדד להקל {וביאר ר&quot;י באק החילוק דבנידוי מוטל עליו להתיר ולפייס הבעל דין להסר הנידוי משא&quot;כ בנדר שפיר מצי לקיים נדרו וא&quot;כ לא מקרי פושע מה שלא התיר קודם לכן [אע&quot;פ שאמרו חז&quot;ל דהנודר כאילו בנה במה והמקיימו כאילו הקריב עליו]}, והשעה&quot;צ (ס&quot;ק י&quot;א) הביא הא&quot;ר דמחמיר כהרא&quot;ש והטור אפי&#x27; בנדר, והכריע השעה&quot;צ המיקל לא הפסיד {וש&quot;מ דלשון זה הוי קל יותר מהמיקל יש לו על מי לסמוך} [והערוה&quot;ש (סעי&#x27; ד&#x27;) ס&quot;ל דאם רק באמצע הרגל כבד עליו נדרו לכו&quot;ע יכול להתירו ברגל, וכל המח&#x27; ראשונים הוי דוקא כשהיה בדעתו להתירו קודם הרגל]"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין אם מתיר נידוי תוך ל&#x27; יום?"	"הב&quot;י מאריך בזה והביא מח&#x27; ראשונים בפשט בירושלמי אם הוא מותר מיד או מותר לאחר ל&#x27; יום"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שבא ממדינת הים?	"ה&quot;נ יש היתר לגלח במועד, ואיתא בגמ&#x27; דדוקא כשיצא למזונות [או להרויח לפי הרבנן, וכן לראות פני חבירו וכמ&quot;ש לעיל סי&#x27; רמ&quot;ח (מג&quot;א ס&quot;ק ז&#x27;)] אבל לטייל לא, והוסיף הראב&quot;ד דאפי&#x27; לטייל דאסור הוא בדוקא אם יצא מא&quot;י לחו&quot;ל אבל באמצע א&quot;י או באמצע חו&quot;ל מותר אפי&#x27; אם יצא לטייל (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ד), וכן פסק המחבר, אכן השעה&quot;צ (ס&quot;ק י&quot;ב) דמשמע מרש&quot;י והר&quot;ח והרי&quot;ף ורמב&quot;ם דחולקים על הראב&quot;ד וס&quot;ל דבכל מקום לטייל אסור, ולפיכך הכריע המיקל יש לו על מי לסמוך"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם בא ממקום רחוק ולא ממדינת הים?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ו&#x27;) דאינו מותר אלא כשבא ממדינת הים דמפרסמא מלתא, אבל הוסיף המחה&quot;ש דה&quot;ה ממקום רחוק מאד דמפרסמא מלתא [אבל אין להקל כהריטב&quot;א דכתב כל שבא מחוץ לתחום מקרי ממדינת הים] (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ב), ובזה&quot;ז בדרך כלל יש אפשרות לגלח אפי&#x27; כשהוא במקום רחוק ולא שייך היתר זה (שש&quot;כ פס&quot;ו הע&#x27; קי&quot;ט)"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם בא לישוב קודם יו&quot;ט?	"אם בא ערב יו&quot;ט תלוי אם יש לו שהות לגלח, ואם בא ב&#x27; וג&#x27; ימים לישוב אבל אח&quot;כ צריך לילך בדרך ואינו בישוב ערב יו&quot;ט כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ו&#x27;) דמותר לו לגלח במועד כיון דהיה אנוס בערב יו&quot;ט (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ג) {ולא היה בישוב הדעת לגלח כשהיה בישוב קודם לכן}"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אלו המותרים לגלח, האם צריכים לגלח בשינוי?	"כתב הביה&quot;ל (ד&quot;ה ואלו) שהם מותרים בלא שינוי דומיא דכיבוס דמותר בלא שינוי, והקשה דלמה הם מותרים בלא שינוי הרי אינו אוכל נפש הוא [והוא מעשה אומן], ותי&#x27; דכיון דהיו אנוסים עשאום כדבר האבד שמותר בלא שינוי, וכ&quot;כ הביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; תקמ&quot;ב) {וצ&quot;ע דמהראשונים (תוס&#x27; י&quot;ד ע&quot;א, ריטב&quot;א ח&#x27; ע&quot;ב, ומובא במ&quot;ב ס&quot;ק ג&#x27;) מבואר דגילוח נחשב כיפוי ותיקון וגוף והוי כאוכל נפש, וכ&quot;כ הביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; תקמ&quot;ו סעי&#x27; ה&#x27;) אבל מצד שני הביה&quot;ל (סי&#x27; תקמ&quot;ב) כתב דהוא מטעם דבר האבד, וצ&quot;ע}"	סימן תקלא סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותרים לגלח בפרהסיא?	"כתב המרדכי דאלו שמותרים לגלח צריכים לגלח בצינעא {דאין הכל יודעים שהם יצאו מבית האסורים וכו&#x27;}"	סימן תקלא סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בקטן?	"מותר לו לגלח במועד [כל זמן שלא הגיע לי&quot;ג שנים (פמ&quot;ג מש&quot;ז ס&quot;ק ו&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ז)] דלא שייך בו הטעם שלא יכנס כשהוא מנוול דאינו בר מצוה {והפמ&quot;ג כתב דאינו מחויב לחנכו כיון שטעמו רק משום נוול, וצ&quot;ב כוונתו} (רא&quot;ש, ב&quot;י), ועוד מפני שאינו שייך לקנס לבן בשביל האב (שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ג), והוסיף הנמק&quot;י דזהו דוקא כשיש לו צער רב ומצטער (מג&quot;א ס&quot;ק ח&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ו)"	סימן תקלא סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לגלחו בפרהסיא?	"כתב הרמ&quot;א דמותר אפי&#x27; בפרהסיא [דהכל רואים שהוא קטן (מג&quot;א ס&quot;ק ט&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ז)], אבל מצדד המג&quot;א (שם) דקטן שנראה כגדול אסור בפרהסיא (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ז)"	סימן תקלא סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לגלח עכו&quot;ם?	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק ח&#x27;) דהוי כשאר מלאכות שאינם לצורך המועד דאסורים אלא למי שאין לו מה יאכל (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&quot;ו)"	סימן תקלא סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"האם מותר לעשות שמחת תגלחת לילד בן ג&#x27; שנים בחוה&quot;מ?"	"כתב השע&quot;ת (ס&quot;ק ז&#x27;) בשם הגן המלך דמותר אפי&#x27; להשהות השמחה עד חוה&quot;מ דמצוה נמי איכא בכך, ומחנכין אותו במצות פיאות הראש, ויש ענין לילך לקבר רשב&quot;י {וצ&quot;ב דהנמק&quot;י לא הקיל לקטן אלא כשיש לו שער רב ומצטער, ותי&#x27; ר&quot;י אנדלמאן דמבואר בריטב&quot;א דתיקון הגוף נמי מותר, אכן אינו משמע כן ממג&quot;א}"	סימן תקלא סעיף ו		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מתי מותר לאבל לגלח באמצע המועד?	"אם חל שביעי שלו בשבת ערב יו&quot;ט, דקיי&quot;ל כאבא שאול דמקצת היום ככולו ושביעי עולה לו לכאן ולכאן ונמצאת דהתחיל השלשים קודם הרגל ובעלמא מותר לו לגלח קודם הרגל אבל אנוס הוא מחמת שבת [והא דכתב הרמב&quot;ם ה&quot;ה אם חל שביעי שלו ברגל טעות סופר הוא (מגיד משנה) א&quot;נ קאי על כיבוס ולא גילוח (ב&quot;י)], והשע&quot;ת (ס&quot;ק ח.) הביא מח&#x27; לגבי אבל על אביו ואמו שגערו בו באמצע הרגל"	סימן תקלא סעיף ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שחזר בתשובה בחוה&quot;מ?	"כתב התרוה&quot;ד דנהגו שמי שהמיר דתו וחזר בתשובה שהיו מגלחין אותו כמו שמצינו בתגלחת הלוים שהיו כפרה לבכורי ישראל שחטאו בעבודה זרה ועבודה זרה מקרי מת ומת איתקיש למצורע ומצורע טעון תגחלת, וממילא מותר לו לגלח אפי&#x27; בחוה&quot;מ (רמ&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;ט) דהוא דבר המפורסם לרבים (ערוה&quot;ש סעי&#x27; ו&#x27;) [אבל כתב הב&quot;י דספרדים אין נוהגין במנהג זה כלל]"	סימן תקלא סעיף ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם חזר בתשובה קודם הרגל והיה לו פנאי?	"כתב התרוה&quot;ד דאפ&quot;ה מותר לו לגלח ברגל וכמ&quot;ש בנזיר ומצורע דאמרינן דמותרים להם לגלח אע&quot;פ שהיה להם פנאי כדי שלא ישהו קרבניהם ה&quot;נ מותר כדי שלא ישהו כמה מצות שהרי אין מצטרפין אותו לכל דבר שבקדושה עד שיגלח ויטבול (ב&quot;י, מג&quot;א ס&quot;ק י&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&#x27;), והוסיפו האחרונים דה&quot;ה שאר צרכי מצוה כגון לקצר שערותיו במקום הנחת תפילין (שלחן שלמה עמ&#x27; רי&quot;ז) או שער אשה שיוצא ממטפחת שלה (דעת תורה למהרש&quot;ם)"	סימן תקלא סעיף ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בשפה?	"הראב&quot;ד ס&quot;ל דמותר לגלח רק כשהיא מעכבת אכילתו, והרא&quot;ש ס&quot;ל דשפה שעל גבי הפה מותר אפי&#x27; כשאינה מעכבת אכילתו אבל הנחה שבצדדין מותר רק כשמעכבת אכילתו [הוי מח&#x27; אמוראים בגמ&#x27; בשפה כשאינה מעכבת אכילתו והראב&quot;ד מחמיר והרא&quot;ש מקיל], והרמב&quot;ם והרי&quot;ף ס&quot;ל דאפי&#x27; הנחה שבצדדין מותר אפי&#x27; כשאינה מעכבת אכילתו [דהיה להם גירסא אחרת בגמ&#x27;]. להלכה, פסק המחבר כהרמב&quot;ם והרי&quot;ף דהכל מותר, והוסיף הרמ&quot;א דמותר אפי&#x27; בפרהסיא"	סימן תקלא סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לגלח השפה בשינוי?	"הב&quot;י הביא מח&#x27; ראשונים בזה והכריע לקולה דא&quot;צ שינוי דהוי איסור דרבנן (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;א), וביאר השעה&quot;צ (ס&quot;ק ט&quot;ו) דלא שייך נוול בגידול שפה ולפיכך מותר במועד דהוי לצורך המועד ותיקון הגוף {וממילא מותר אפי&#x27; במעשה אומן}"	סימן תקלא סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר לחוף ולסרוק ראשו?	כתב המרדכי דמותר (רמ&quot;א), והוסיף המרדכי דה&quot;ה דמותר לרחוץ גופו (רע&quot;א, מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;ב) {אע&quot;פ שהוא פס&quot;ר להשיר שערות מ&quot;מ אין זה שייך לנוול}	סימן תקלא סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להעביר שער בשאר אבריו?	"הליקוטי פרדס כתב דאינו מותר אלא במקום פיקוח נפש לצורך הקזת דם, והשיג עליו המג&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ב) דראינו משפה דמותר להעביר שער בשאר מקומות הגוף אע&quot;פ שאינה לצורך אכילתו, וצ&quot;ל דהליקוטי פרדס ס&quot;ל כהראב&quot;ד דאפי&#x27; שפה אינו מותר אלא כשהיא מעכבת אכילתו, והביה&quot;ל (ד&quot;ה כל) רצה ליישב הליקוטי פרדס דמיירי בקע&quot;פ זעצי&quot;ן דהוי הקזת דם על הראש וצריך לגלח שערות הראש ועל כן אינו מותר אלא במקום פיקוח נפש [דלא כחיי&quot;א]. למעשה, ממג&quot;א משמע דליכא איסור כלל לגלח שאר אברים, ותמה השעה&quot;צ (ס&quot;ק ט&quot;ו) דלכאורה עדיין יהא אסור משום מלאכת גוזז, ודוקא בשפה יש היתר דהוי יפוי ותיקון הגוף"	סימן תקלא סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	אם יש לו מכה על ראשו האם מותר להעביר השערות שם?	"ממג&quot;א (ס&quot;ק י&quot;ב) משמע דאפי&#x27; לצורך רפואה אינו מותר להעביר השער אלא בשאר אברים שבגוף ולא על ראשו דשם שייך נוול, אכן החיי&quot;א מקיל אפי&#x27; על ראשו כשהוא לצורך רפואה והביא ראיה מתוספתא (פסחים פ&quot;ג) מי שעלתה לו מכה בראשו מותר להסתפר במועד, ודחה הביה&quot;ל (ד&quot;ה כל) ע&quot;פ המנחת ביכורים שם דמיירי כשנתרפא במועד ועל כן מותר לו לגלח מפני שהיה אנוס קודם לכן מחמת המועד {וצ&quot;ב קצת דאמרינן לעיל (סעי&#x27; ד&#x27;) דחולה לא מקרי אונס המפורסם לכל, ואפשר דשאני הכא דמכתו מוכיח עליו}, ולמעשה המ&quot;ב (ס&quot;ק כ&quot;א) סותם להקל כהחיי&quot;א [וכ&quot;כ הערוה&quot;ש (סעי&#x27; ח&#x27;)], אבל כתב בביה&quot;ל (ד&quot;ה כל) דאם אפשר לו להעביר השער קודם יו&quot;ט אפשר דאין להקל להעבירו בחוה&quot;מ"	סימן תקלא סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מותר להקיז דם בחוה&quot;מ?	"כתב הארחות חיים דמותר לעשות קע&quot;פ זעצי&quot;ן (מ&quot;ב ס&quot;ק כ&quot;א) [ובדרך כלל גלחו שער ראשו לעשות ההקזה], וביאר הביה&quot;ל (ד&quot;ה כל) דמיירי כשא&quot;צ לגלח השער או כשנתהווה בחוה&quot;מ הצורך או הוי פיקוח נפש או כשהוא לצורך שלא יכבד עליו החולי דהוי כשאר רפואות דמבואר לקמן (סי&#x27; תקל&quot;ב) דמותר לעשות רפואה בחוה&quot;מ"	סימן תקלא סעיף ח		
