#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	צ. 1 פרות הדשות בתרומה (2) ובמעשר (4) האם עובר משום לא תחסום?	"איתא בבריתא אחת שאינו עובר ובאחרת שעובר. ובישוב הבריתות נאמרו כמה פירושים.<p dir=""rtl"">בתרומה: יש לחלק בין תרומה שאינו עובר, לגידולי תרומה שהם רק דרבנן שעובר. ועוד יש לומר שבתרומת מעשר ודאי אינו עובר, בתרומת מעשר דמאי עובר.</p><p dir=""rtl"">מעשר: איכא למימר שבמעש&quot;ש אינו עובר ובמעשר ראשון עובר (לתוס', אבל להרשב&quot;א להיפך), אב&quot;א שניהם במעש&quot;ש וזה במחלוקת ר&quot;מ אומר שמעש&quot;ש ממון גבוה ואינו עובר ור' יהודה אומר שממון הדיוט ועובר, ודוקא שדש תוך חומת בית פגי שחוץ לה הרי אסור להאכילם, אב&quot;א במעשר ודאי אינו עובר ובמעשר דמאי עובר.</p><p dir=""rtl"">גם כשאינו עובר, מפני מראית העין תולה לה מאותו המין, רשב&quot;י אומר מביא כרשינים שהם יפים לה מהכל.</p>"	בבא מציעא צ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	צ. 2 'בעו מיניה מרב ששת היתה אוכלת ומתרזת (משלשלת) מהו' מה שורש הספק. ומה פשט להם?	"הסתפקו האם מה שמחוייב לתת לה לאכול מפני שמעליא לה או משום שרואה ומצטערת אם לא תאכל.<p dir=""rtl"">ופשט להם מדאמר רשב&quot;ג (גבי הדש בתרומה שתולה לה מפני מראית העין) שתולה לה כרשינים שהכרשינים יפים לה מהכל ש&quot;מ משום דמעליא לה, ולכן במתרזת אינו מחוייב.</p>"	בבא מציעא צ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	צ. 3 נכרי הדש בפרתו של ישראל ובשליחותו, ישראל בפרתו של גוי. האם עובר משום לא תחסום, והאם יש איסור?	"נכרי בשל ישראל <u>אינו עובר.</u> אבל הסתפקה הגמרא האם יש איסור אמירה לנכרי או שאין איסור אמירה לנכרי אלא באיסור סקילה.<p dir=""rtl"">ישראל בשל נכרי עובר.</p><p dir=""rtl""></p>"	בבא מציעא צ.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"צ: 1 גוים שגונבים שורים מישראל ומסרסים אותם האם מחוייב הישראל למכרו, ומדוע. ולמה ולמי ימכרו אותו, (מה דין בנו גדול וקטן)?<p dir=""rtl"">ומה הבעיה שנכרי מסרס בהמתו של ישראל?</p>"	"מעיקר הדין מותר, אבל שמואל אמר מפני שהם מערימים יערימו עליהם ויחייבו אותם למכור, רבא סבר שימכרו לשחיטה וא&quot;ל אביי שדי שקנסת אותם למכור. בנו גדול כאחר, בנו קטן רב אחי אסר ורב אשי שרי. מרימר ומר זוטרא ואמרי לה הנהו תרי חסידי מחלפי אהדדי.<p dir=""rtl"">אם נאמר שיש איסור אמירה לנכרי אפ' בלאו ניחא. ואם לא, י&quot;ל שזה כר' חדקיא שבן נח מוזהר על הסירוס, ועוברים על לפני עור.</p>"	בבא מציעא צ:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"צ: 2 ישב לה קוץ בפיה, רבץ ארי מבחוץ, העמיד (עמד) בנה מבחוץ, היתה צמאה למים, פרס קטבליה ע&quot;ג הדישה. האם נקרא שחסם הבהמה?<p dir=""rtl"">משכיר הפרה האם מותר להרעיבה שתאכל מהדישה הרבה, ולשוכר האם מותר להתיר פקעי אמיר לפני הבהמה שלא תאכל מהדישה הרבה?</p>"	"כולהו לא נפשטו.<p dir=""rtl"">למשכיר מותר להרעיב בהמתו. ומותר לשוכר להתיר פקעי אמיר. יש מפרשים שמכסה על ידיהם את התבואה ובכל זאת אין לפשוט לקטבליא, שהרי אוכלת. ואב&quot;א שאין הפי' שמכסה התבואה אלא מתיר מעיקרא כדי שלא תאכל מהדישה שתהיה שבעה.</p>"	בבא מציעא צ:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	צ: 3 'בעא מיניה רבי יונתן מרבי סימאי חסמה מבחוץ מהו' מהם צדדי השאלה, ומה פשט לו, ומהיכן?	"הסתפק האם שור בדישו אמר רחמנא וזה לא בדישו או שלא תדוש בחסימה.<p dir=""rtl"">פשט לו מאיסור כהנים בשתית יין דכתיב &quot;יין ושכר אל תשת וכו' בבואכם&quot; ואין לומר שלפני שבאים מותר דכתיב &quot;ולהבדיל בין הקדש ובין החול&quot; אלא ודאי אמר רחמנא בשעת ביאה לא תהיה שתוי, ה&quot;נ בשעת דישה לא תהיה חסומה.</p>"	בבא מציעא צ:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"צ: 4 החוסם, והמזווג בכלאים האם לוקה?<p dir=""rtl""></p>"	אינו מתחייב על עצם החסימה והזווג בכלאים, עד שידוש בחסימה וינהיג בכלאים.	בבא מציעא צ:		
