#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ז. למסקנא מנין שחייבים על שן? 	"רש""י (ד""ה קמ""ל) פירש שמ""ובער"". והתוס' (ד""ה איצטריך) כתבו מ""ושילח"" לומדים גם שן וגם רגל דשלח שלוחי, ומ""ובער"" ילפינן שלא רק דשלח שלוחי אלא גם דאזלא ממילא <sup>ד</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>ד.  והרשב""א  (ד""ה ושלח)  כתב שבירושלמי למדו שן מ""כי יבער איש"" והקשה הרשב""א ובער מאי עבדי ליה ותירץ דחד לשלח שלוחי וחד לאזלא ממילא ושניהם בשן.</span>"	"ב""ק ג. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ח. מדוע חשיב בור י' אב למיתה ובור ט' אב לנזקין? 	"רש""י (ד""ה אב וד""ה וזה) פירש בור עמוק י' טפחים היינו אב דבכך דרכו להמית. בור תשעה הוי אב דהא מדיוקא דקרא נפקא מדכתיב והמת יהיה לו, דמשמע בור עשרה דבר מקטיל הוא חייב במיתת השור, הא בציר מהכי במיתה לא חייב הא בנזקין מתחייב. ל""א דכי היכי דנפיק לן מקרא בור עשרה למיתה נפקא לן בור תשעה לנזקין דכתיב ונפל שמה שור או חמור משמע בין מת ובין הוזק בעל הבור ישלם, ומיהו אם מת השור אמור רבנן בבור תשעה פטור דלא מחמת הבור מת דאין בו כדי להמית אבל הוזק חייב דבור תשעה בר נזקין הוא.<br>והתוס' (ד""ה לא) פירשו שכיון שבור י' לא כתיב בהדיא אלא מפקינן מסברא מ ""והמת יהיה לו"" דבעינן כדי להמית וקים להו לרבנן דהיינו בור י', בור ט' נמי הוי סברא דהוי אב לנזקין כיון שיש בו כדי להזיק.<br>ובירושלמי דריש דהוה ליה למיכתב וכי יפתח איש או כי יכרה איש בור, למה כתיב בור בור אלא חד בור למיתה וחד בור לנזקין <sup>ה</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>ה.  והרשב""א  (ד""ה סוף)  כתב שהראב""ד הביא את לימוד הירושלמי וכתב עליו ובגמ' דילן כי יפתח וכי יכרה, אם על פתיחה חייב על כריה לא כל שכן, להביא כורה אחר כורה שסלק מעשה ראשון, הא לא סלק, מעשה ראשון קיים וחייב, אלמא בור לנזקין כתיב.</span>"	"ב""ק ג. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ט. אמאי קרי לצרורות תולדה דרגל? 	"לרב פפא לשלם מן העלייה. לרבא לפוטרה ברה""ר <sup>ו</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>ו.  כתב הרשב""א  (ד""ה הא)  שגם רב פפא מודה שפטור ברה""ר.</span>"	"ב""ק ג:"		
