#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קמו. 1 &quot;כל ימי עני רעים&quot; מדוע כל הרי ישנם שבתות ויו&quot;ט?<p dir=""rtl"">והאם אף הלילות?</p>"	"כל ימי העני רעים אף בשבתות ויו&quot;ט, כדשמואל דאמר שינוי וסת תחילת חולי מעים.<p dir=""rtl"">כתיב בספר בן סירא: כל ימי עני רעים, בן סירא אומר אף לילות, בשפל גגים גגו ממטר גגים לגגו, ברום הרים כרמו מעפר כרמו לכרמים.</p>"	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קמו. 2 השולח סבלונות לבית חמיו ומת הוא או היא או שחזר בו האם נגבים (בעשוים ליבלות ושאינם עשוים, במאכל ומשתה)?<p dir=""rtl"">ומה הדין אם היא חזרה בה?</p>"	"סבלונות העשוים להבלות - (כפי' הרשב&quot;ם) בשלח סתם - אם אכל סעודת חתן אפ' בדינר אין נגבים, לא אכל, נגבים. אמר מפורש שיחזרו עמה לבית בעלה - הרי אלו נגבין, ומועטים שתשמח בהם בבית אביה, אין נגבים (בדרך כלל בסובלונות מרובים אומר לבית בעלה ובמועטים לבית אביה אבל לאו דוקא אלא תלוי במה שאמר, וע' פי' הר&quot;י מיגש).<p dir=""rtl"">סבלונות שאין עשוים ליבלות - הרי הם כמפורשים שיחזרו לבית בעלה ולעולם גובה.</p><p dir=""rtl"">מאכל ומשתה - לעולם לא הדר.</p><p dir=""rtl"">אם היא חוזרת בה - מחזירה הכל ואפי' מאכל ומשתה, אלא ששמין לה דמי בשר בזול דהיינו עד תלתא.</p><p dir=""rtl"">(ע' פי' הרמב&quot;ם דמסקנת הסוגיא דלא כמתניתין ואין חילוק אם אכל סעודה וכד' וכן פסק השו&quot;ע, אבל הרמ&quot;א פסק כפשטות הסוגיא כנ&quot;ל.)</p>"	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קמו. 3 'השולח סבלונות לבית חמיו שלח שם מאה מנה ואכל שם סעודת חתן אפילו בדינר אינן נגבין' מה הדין פחות מדינר, שתה, אכל שלוחו, אכל לא בבית חמיו אלא שלחו לו, האם גם אינן נגבים?	"אמר רבא פחות מדינר אין חוזרים, ולא אמרינן שהמשנה אמרה דינר רק לאורחא דמילתא.<p dir=""rtl"">שתה, שמענו ממעשה דרב אחא שר הבירה שאינו חוזר, אבל אין לפשוט משם לשגרו לו, דפתח בית חמיו כבית חמיו דמי, וכן שלוחו לא נפשט.</p><p dir=""rtl"">(לגרס' הר&quot;ח הגמרא הסתפקה אם אכל פחות מדינר האם משלשלים בהחזרת הסיבלונות ולא נפשט.)</p>"	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קמו. 4 האם צריכים לשלם שבח סבלונות ומה הצדדים?	הסתפקו האם כיון דאי איתנהו לדידיה הדרי, ברשותיה שבוח, או דלמא כיון דאי אבדי או מגנבי בעי שלומי ליה, ברשותא דידה שבוח - תיקו.	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קמו. 5 בעי רבא סבלונות העשוין ליבלות ולא בלו האם מחזירים אותם?	לא נפשט, מכל מקום ייבא וסבכתא (שהם דברים קטנים) ודאי אינם חוזרים.	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קמו. 6 'אמר רב יהודה אמר רב מעשה באדם אחד ששגר לבית חמיו יין חדש ושמן חדש וכלי פשתן חדש בעצרת' מאי קא משמע לן (2)?	או שבחא דא&quot;י, או שאם טען ששלח טענתו טענה.	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קמו. 7 'אמר רב יהודה אמר רב, מעשה באדם אחד שאמרו לו אשתו תותרנית היא, ונכנס אחריה לחורבה לבודקה, אמר לה ריח צנון אני מריח בגליל, אמרה ליה מן יהיב לן מכותבות דיריחו ואכלנא ביה, נפל עלה חורבה ומתה' האם יורשה?	אמרו חכמים הואיל ולא נכנס אחריה אלא לבודקה, מתה אינו יורשה (כתב הרשב&quot;ם מכאן לכל מי שנתן עיניו לגרש את אשתו ומתה, אינו יורשה).	בבא בתרא קמו.		ט'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קמו: 1 מאן תנא שכיב מרע שכתב כל נכסיו לאחרים ולא שייר קרקע כל שהוא אין מתנתו מתנה?<p dir=""rtl"">היה חולה ואמרו לו נכסיך למי ואמר דומה שיש לי בן ועכשיו שאין לי בן ינתן לפלוני ונודע שיש לו בן, מי זכה בנכסים ומדוע?</p>"	"האי תנא סבר דאזלינן בתר אומדנא, והוא: לר&quot;נ כדעת רבי שמעון בן מנסיא גבי מי ששמע שבמת בנו וכתב נכסיו לאחר ובסוף נמצא שבנו חי שאין מתנתו מתנה, אמנם דעת ת&quot;ק שמתנתו מתנה. רב ששת אמר כדעת ר&quot;ש שזורי שאמר גבי מסוכן שאמר כתבו גט לאשתי שיכתבו ויתנו, דלא כת&quot;ק שאמר בתחילה אמרו היוצא בקולר וחזרו ואמרו אף המפרש ויוצא בשיירא {ר&quot;נ לא אמר כר&quot;ש שהרי אמר כתבו, ור&quot;ש לא אמר כר&quot;נ דאומדנא דמוכח שאני}.<p dir=""rtl"">כשאמר כמדומה אני שיש לי בן לכו&quot;ע כיון שפי' דומה שאין לי בן אין מתנתו מתנה, ולא אמרנין דצעריה קא מדכר.</p>"	בבא בתרא קמו:		ט'
