#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קלב. מנין למילה בזמנה שדוחה שבת (4)?	"עולא ור' יצחק אמרו הלכה, והוקשה עליהם.<p dir=""rtl"">רבי אלעזר אמר אתיא &quot;אות&quot; &quot;ברית&quot; ו&quot;דורות&quot; שאיתא גם בשבת וגם במילה, ללמד שמילה דוחה שבת.</p><p dir=""rtl"">ר' יוחנן אמר וכן איתא בברייתא דכתיב &quot;וביום השמיני&quot; ביום אפי’ בשבת, ואין נצרך כדי ללמד ביום ולא בלילה, שכבר נלמד מדכתיב &quot;מבן שמונת ימים&quot;.</p><p dir=""rtl"">רב אחא בר יעקב אמר &quot;השמיני&quot; אפי’ בשבת, וקשה עליו דמבעי שימול דוקא בשמיני ולא בתשיעי ולא בשביעי.</p>"	שבת קלב.		יט
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קלב: מנין למילה שדוחה את הצרעת בקטן ובגדול ובקטן שלא בזמנה?	"כתיב &quot;ובן שמונת ימים ימול <u>בשר</u> ערתו&quot; וכתיב &quot;וערל זכר אשר ימול את <u>בשר</u> ערלתו&quot; בשר לרבות כשיש שם צרעת בקטן בן ח' ובגדול שהוא בר כרת.<p dir=""rtl"">לאביי רבוי אחד לקטן בזמנו ואחד לגדול שיש בו כרת, קטן שלא בזמנו נלמד מביני מקטן וגדול. הטעם שקטן צריך קרא ואין ללמוד ק&quot;ו משבת שמילה דוחה - שצרעת חמורה שאינה נדחית מפני העבודה, כמו כן אין לומר שיבא עשה וידחה ל&quot;ת - שבצרעת יש גם עשה דכתיב &quot;לעשות&quot;, לכן הוצרך דרשה של &quot;בשר&quot;.</p><p dir=""rtl"">רבא אמר אחד לגדול אחד לקטן שלא בזמנו, אבל קטן אין צריך קרא שניתן לללמוד ק&quot;ו משבת. הטעם שאין לומר שצרעת חמורה שדוחה את העבודה - ביאר רב אשי שאין דוחה את העבודה לא משום חומרא דצרעת אלא דלא אמרינן עשה דוחה ל&quot;ת אלא אם זה בעידנא שנעקר הלאו מתקים העשה, ועבודה אינה בזמן עקירת הצרעת [רבא ביאר שהטעם שאינו דוחה את העבודה שהגברא לא ראוי, והוקשה עליו שבנגעים טהורים הוא ראוי].</p>"	שבת קלב:		יט
