#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] שכרוהו לעבודה מסויימת בקבלנות והתחיל את העבודה ולפני שסיימה גנבו את העבודה שהוא באמצע לעשותה, מה דינו?                 2]כיצד חל חיובו?                    3] מה הדין כשלפתע באמצע העבודה קיבל התקף-לב וניצלו את זה גנבים וגנבוה, האם חייב?	"1. חייב כי דינו כש""ש שחייב בגניבה ואבידה - או משום ההנאה שבחרוהו לעבוד את העבודה או משום שתופס את הכלי שייצר עבור קבלת שכרו.<br>2.נחלקו הפוסקים: דעת הנתיה""מ, שהוא מתחיל להיות ש""ש רק אחרי שהתחיל לעבוד, כי ע""י שהתחיל לעבוד, לא יכול הבעה""ב לחזור בו, וכיון שהבעה""ב משועבד לו לתת לו לעשות את העבודה, מחוייב הבעה""ב לשלם לו על העבודה, ועי""ז חל  על הפועל שיהא דינו כש""ש - ע""י קנין כסף - במה שחל שיעבוד   לבעה""ב לשלם לו,                 אך הביא האמרי בינה שמפורש בתורי""ד שגם פועל שמקבל שכר על העבודה, לא מתחייב עד שיעשה קנין, וכמו""כ מביא האמרי-בינה רמ""ה מפורש [המובא בשיטמ""ק בב""ק צ""ט:] שאומן לא מתחייב בשמירה עד שיעשה קנין,              ולכן דעת הערך-שי והמנחת-פיתים [כאן]שאומן לא מתחייב ללא קנין.<br>3. גניבה בזמן התקף-לב נחשבת לגניבה באונס גמור, ובש""ש נחלקו הראשונים האם חייב, והובאה מחלוקתם בשו""ע לעיל סימן ש""ג [סעיף ב'], וילה""ס האם אף באומן קיימת אותה מחלוקת-ראשונים, שהרי מצינו שנחלקו הגרעק""א והקצוה""ח עם הכנה""ג והמהרש""ך והחת""ס באומן ששכרו הוא לא על השמירה אלא שיש לו הנאה או שהוא שומר את החפץ על שכרו האם הוא חייב בשמירה בזמן שכולם רגילים לישון, ויל""ע לשיטת הפוטרים, האם גם יפטרוהו מגניבת-אונס. ובפתח""ח [פקדון פ""ב סק""ה] כתב בתור דבר פשוט שהיינו הך,      ולמעשה נראה פשוט שפטור - שהרי אף בש""ש עצמו הוא מחלוקת."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1]שכרוהו ליום אחד לעשות עבודה מסויימת בבית הבעלים [והכל שייך לבעלים] ונאבדה לו העבודה שעשה, האם חייב? ומה הטעם [2]? ומה הדין כשהוא שכיר יום אך התנו עמו שיעשה בביתו של השכיר-יום את העבודה?                          2]הביאו לחייט 2 מכנסיים 1 עם מכפלת 2 ללא מכפלת כדי  שיראה במכנסיים עם המכפלת את המידה הנדרשת לעשות במכנסיים ללא המכפלת, ונאבד לחייט המכנסיים עם המכפלת, האם חייב החייט לשלם לבעלים את המכנסיים שאבדו לו?  ומה הדין כשהזמינו נגר לתקן שולחן בבית ונתנו לו כלי-עבודה לתקנם ולא השאילום לנגר אלא נתנו לו היתר-השתמשות ונשבר לו אחד הכלים, האם חייב לשלם עליו?	"1.נחלקו הפוסקים: דעת הש""ך שאף שכיר יום הוא ש""ש - משום שס""ל שמסקנת הגמ' שהטעם שהוא ש""ש הוא משום שיש לו הנאה. דעת הב""ח והסמ""ע שאינו ש""ש. הב""ח סובר שכיון שעובד במקום שהבעלים נמצא, הבעלים שומרים על החפץ, ואה""נ אם השכיר-יום יעבוד במקום שהבעלים לא נמצא כגון בביתו, יהיה דינו כש""ש.   הסמ""ע כתב, שרק קבלן שהאמינוהו הבעלים שישלים את המלאכה, יש לו הנאה ודינו כש""ש, משא""כ שכיר יום שכל יום יכול לקחת פועל אחר, חסר לו בהנאה ולכן אין דינו כש""ש.  והנפק""מ בין 2 הטעמים הוא בשכיר-יום שסיכמו שיעבוד בביתו, שלסברת הב""ח הוא ש""ש [וכן לש""ך תמיד הוא ש""ש] ולסברתו של הסמ""ע הוא ש""ח כיון שלא סמכו עליו להשלים את המלאכה.                                                   2. הוא ש""ש, כי לא היה יכול החייט לעשות את המכפלת בלי הדוגמא. [תשב""ץ המובא ברעק""א ופ""ת]  ולפי""ז יש לדון כשהשתמש בכלי-עבודה  ברשות שאע""פ שהוא לא שואל, מ""מ חייב לשלם בכל אונס כעין גנו""א כי דינו כש""ש - שהרי איננו היה יכול לעשות את עבודתו לולי שהיו נותנים לו רשות להשתמש בכלי-עבודה.  [פתח""ח פקדון פ""א סק""ו]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1]שכרוהו לעבודת נגרות ליום אחד ושילמו לו מראש על העבודה, ובאמצע העבודה נגנב לו הכלי שייצר, האם חייב לשלם? ומה הטעם? ומה ההלכה למעשה בזה?                    2]שכרו מישלוחן להעביר חבילה מעיר לעיר  ואבדה לו החבילה, האם חייב המישלוחן לשלם את תכולת החבילה?            ומה הדין כששילמו לו מראש על השליחות?	"נחלקו הפוסקים האם שכיר-יום דינו כש""ש, דעת הב""ח והסמ""ע שאינו שומר כלל ודעת הש""ך שהוא ש""ש.                  בנוסף, ישנה מחלוקת ראשונים נפרדת  כששילם מראש האם הוא ש""ש, ויסוד המחלוקת היא מה הטעם שאומן הוא ש""ש - רש""י הראב""ן המרדכי והשאילתות סוברים משום שתפיס ליה אאגריה, ולפי""ז כששילמו לו מראש, אינו ש""ש ופטור, דעת הסמ""ע והגליא מסכתא [המובא בפ""ת]  שהוא ש""ש משום ההנאה שיש לו שבחרו אותו לעבודה, ולכן גם כששילמו לו מראש, דינו כש""ש. ובמחלוקת הזו כתב הפתחי חושן שקי""ל שהוא ש""ש - שכן הוא דעת רוב הפוסקים,                                  ובתשובת באר יצחק [המובא בפ""ת] כתב, שאם משך האומן את הכלי שבו יעשה את המלאכה אע""פ ששילמו לו מראש, דינו כש""ש, ולפי""ז במקרה הזה שהגניבה היתה אחרי שמשך, צריך להיות שיהיה דינו כש""ש, אלא שאם נחשיב את שכיר-יום שאיננו שומר -וכדעת הב""ח והסמ""ע, יהיה פטור. <br>2.כשלא שילמו לו, לכו""ע חייב, שהרי הוא כמו ""קבלן"" - שסומכים עליו שיביא את החבילה ליעד ולכן דינו כש""ש.                    <br>כששילמו לו מראש, נחלקו הפוסקים האם דינו כש""ש, דעת הגליא מסכת שדינו כש""ש כיון שנהנה במה שבחרו בו לבצע את השליחות וחייב, דעת הבאר יצחק שהוא ספק, שהרי לפי הטעם שהוא ש""ש רק משום שתפיס ליה אאגריה, כיון שכבר קיבל את שכרו, פטור, ואם נאבדה לו החבילה אחרי שמשך את החבילה אע""פ ששילמו לו מראש, אף הבאר יצחק מודה שדינו כש""ש, כי כבר חל עליו דין של ש""ש. ולפמש""כ למעלה מהפתחי חושן שגם כשלא תפיס אאגרא, דינו כש""ש, יהיה חייב בכל אופן."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"אומן שסיים את העבודה והודיע לבעה""ב שסיים, מתי ע""י הודעתו יצא מלהיות שומר כלל? מתי ע""י הודעתו ירד מלהיות ש""ש ונעשה ש""ח?    מתי אף אחרי הודעתו נשאר בדינו -  ש""ש?       ומתי נחלקו הפוסקים האם הוא ש""ש או איננו שומר כלל? ומה הטעם? מתוך המקרים הבאים:  כשאמר לבעלים  1]""טול את שלך ואיני שומרו עוד"" 2]או ""טול את שלך והבא מעות"" 3]או ""הבא מעות וטול את שלך"" 4] או ""הבא מעות וטול את שלך ואיני שומרו עוד"" 5] או ""הבא מעות וטול את שלך אפילו לפני שתביא מעות ואיני שומרו עוד"" 6] או ""גמרתיו""?"	"1.איננו שומר כלל.                           2.הוא ש""ח, כי הוא כמו ש""ש לאחר שנגמר זמן- השמירה. [נתיה""מ]                            3.הוא ש""ש - כיון שהקדים להזכיר את הכסף, מונח בזה גילוי-דעת שמעכב את המלאכה עד שישלם לו על עשיית-המלאכה.                    4.הוא ש""ש - כי אע""פ שאמר ""אינני שומרו עוד"", כיון שהזכיר את הכסף, אנו אומרים  שהוא מעכב את המלאכה עד שישלם לו ואמירתו ""איני שומרו עוד"" מזוייפת מתוך מה שאמר ""הבא מעות"".              5.נחלקו הסמ""ע והנתיה""מ: דעת הסמ""ע שאיננו שומר - שהרי אמר שיתן לו את המלאכה אף בלי שישלם לו, דעת הנתיה""מ, שהוא ש""ש, כיון שעד שיבוא לקחת את המלאכה, שומר את המלאכה כדי לגבות את כספו.                                                6.הוא ש""ח."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נתן לנגר לתקוע מסמרים למגירות ואחרי שתקע בהם את המסמרים שבר את אחת המגירות, כמה צריך הנגר לשלם - האם כמו מגירות עם מסמר או כמו מגירה בלי מסמר, ומה הטעם? והאם דין זה שנוי במחלוקת בראשונים?	"דין זה מוסכם לכו""ע - שמשלם כמו מגירה עם מסמר - שהרי לא נחשב התיקון של הנגר כמו ""יצירה של יש מאין"" כי גם מגירה ללא מסמר יש עליה ""שם-מגירה"", וכשתקע בה מסמר, זוכים הבעלים בשבח שלה, וכשאח""כ שברה, שברה לבעלים כשהיא מתוקנת."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] הזמין קבלן לשבור צד אחד של קיר ונשבר גם צידו השני של הקיר, באיזה אופן חייב לשלם על הנזק בשבירת צד השני של הקיר, ובאיזה אופן פטור?                                                                              <br>2] הזמין קבלן לשבור קיר ע""מ שישמור על שלמות האבנים והקבלן שבר את האבנים, האם חייב הקבלן לשלם את האבנים?"	1. כשנשבר הקיר מחמת שהכה חזק, משלם הקבלן על הנזק שנשבר צד השני של הקיר, כשלא נשבר מחמת המכה, פטור.                                                                                           2. חייב.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נתן לחייט בד לתפור לו חליפה ותפר לו. אחרי שהיתה מוכנה החליפה, נגנבה או נקרעה או נאבדה החליפה לחייט, האם יכול החייט לשלם לבעלים את השווי של  הבד שנתן לו או שצריך לשלם כמו המחיר ששוה חליפה?	"נחלקו הראשונים האם פוסקים שאומן קונה בשבח-כלי או שלא קונה, הרמב""ם והשו""ע פוסקים שאומן לא קונה, ולכן ישלם  כמו המחיר ששוה חליפה - שהרי בזמן שתפר את החליפה, זכו הבעלים בשבח-החליפה, שיטת ר""ת ור""י בתוספות, שאומן קונה, ואז צריך רק לשלם כמה ששוה הבד שהביא לו לתפור ממנו חליפה, ודעת הש""ך שהוא ספיקא דדינא, ולדעת הש""ך א""א להוציא מהחייט יותר מהשווי של בד החליפה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"לרגל שמחת הבר-מצוה של משפחת כהן, הציע חייט-העיר שהוא הרבה שנים ידיד של המשפחה: שהם יביאו לו בדים והוא יתפור להם מהבדים חליפות,  וכך היה, המשפחה קנתה בדים והביאה אותם לחייט והחייט תפר להם חליפות, כשבאו לקחת את החליפות, ביקש מהם שכר על עבודתו - למרות שסיכם עמם שיתפרם בחינם, טענתו, שעכשיו הוא זקוק לכסף וא""י לעבוד בחינם, ואם הם לא ישלמו, יחזיר להם בדים כאלו או את שוויותם וימכור את החליפות לאחרים, הדין עם מי? ומה הטעם?"	"כתב הגרעק""א שהדבר תלוי במחלוקת הראשונים והפוסקים הנ""ל האם פוסקים שאומן קונה בשבח-כלי או שאינו קונה, שלשיטת הרמב""ם והשו""ע שאומן לא קונה, א""י לבקש מהם כסף על עבודתו - כי מיד כשהחייט תפר את החליפות, מיד זכו בהם משפחת כהן, אך לשיטת הראשונים שאומן קונה, מסתפק הגרעק""א שמא יכול לומר להם כשתפרתי את החליפות, אני זכיתי  בשבחם ועכשיו כשאתם רוצים שאקנה לכם את החליפות, אני יכול להתחרט ולא להקנות אותם לכם או שמא, כיון שסיכם עמם שיתפור אותם בחינם, בזמן שתופר אותם, לכו""ע לא קונה אותם בזמן תפירתם."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	נתן לצבע צמר כדי לצבוע אותו ולעשות לו ממנו בגד, ובטעות  הדליק אש  מדאי גבוהה וכתוצאה מזה נשרף הבגד:      באיזה אופן חייב הצבע לשלם רק את שווי הצמר?         ובאיזה אופן חייב לשלם כמו המחיר של בגד צבוע?	"כשנשרף הצמר לפני שהספיק להיצבע, משלם מחיר של צמר, כשנשרף אחרי שנצבע הצמר, נחלקו הפוסקים כמה ישלם, והיא מחלוקת הפוסקים הנ""ל האם אומן קונה בשבח-כלי, שלדעת השו""ע שקי""ל שאינו קונה, צריך לשלם כמה שעולה בגד צבוע, ולדעת הש""ך שהוא ספיקא דדינא, תמיד א""א להוציא מהצבע יותר מהשווי של הצמר."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"נתנו לנגר עץ-מיוחד שיכין להם מזה כסא לאדמו""ר וטעה הנגר והחליף עם הזמנה אחרת והכין מהעץ המיוחד 3 כסאות פשוטים: 1] האם הנגר מקבל שכר? וכמה [3 שיטות]? ומה ההלכה למעשה?         2]מי מקבל את 3 הכסאות שהכין הנגר? ומה הטעם [1 מתוך 2 סברות בשיטת הראב""ד]?     3]כשהכין מהעץ דבר שעל-ידו ירד העץ משוויותו שהיה שווה בתור עץ, האם יכולים הבעלים לומר לנגר ""קח לעצמך את העץ והבא לי את דמי העץ שקיבלת""? ומה הטעם?"	"1. נחלקו הראשונים והפוסקים כמה ישלמו לנגר ששינה, ונביא בזה 3 שיטות שהובאו להלכה:        1.שיטת הרמב""ם - ולומדים הסמ""ע והגר""א שכך פוסק השו""ע, שמקבל רק את ההוצאות שהיו לו לאותה עבודה, בין אם היו לבעלים רווחים מהעבודה ובין אם לא היה לבעלים רווחים, ובמקרה שהשבח הוא פחות מההוצאות שהנגר הוציא, מקבל רק את השבח.                                            2.שיטת רש""י וכך פוסקים המהרש""ל והש""ך, שמקבל כמה שמקובל לשלם בשוק על העבודה שעשה והוא מדין ""יורד לשדה חברו"", אע""פ שהבעלים לא רצו כזו עבודה.<br>3.שיטת התוס' והרא""ש וכך פוסק הרמ""א, שלא מקבל את ההוצאות עד שקודם יקבלו הבעלים את כל הרווח שהם היו אמורים לקבל - אם הנגר לא היה משנה ממה שהבעלים ציוהו, ורק אם הבעלים קיבלו את הרווחים שהם היו אמורים לקבל, כתבו התוס' שיקבל הנגר את מה שנשאר עבור שכרו [-עד הסכום שסיכמו עמו שיקבל לשכרו], ומסתפק הנתיה""מ כשהבעלים לא כיסו את כל הרווחים שהם היו אמורים לקבל , האם מחוייב הנגר לשלם לבעלים את מה שהיו אמורים הבעלים להרוויח.<br>וא""כ בנידו""ד, לשו""ע - כשהיה לנגר הוצאות לבניית 3 הכסאות, יקבל רק את ההוצאות ואם השבח פחות מההוצאות, יקבל רק את השבח, ולמהרש""ל ולש""ך - יקבל כמו שמקובל לשלם על בניית 3 כסאות כאלו, ולרמ""א - הנגר לא יקבל אף את ההוצאות שהיו לו עד שיהיה רווח למזמין כמו מה שהיה יכול להרוויח אילו היה בונה כסא לאדמו""ר.               אך מכיון שהבעלים אמורים לקבל  את 3 הכסאות [וכדעת השו""ע וכיבואר בתשובה 2 - לאפוקי משיטת הראב""ד והמהרש""ל] לשיטת הרמ""א הנ""ל, יש להפחית את השווי של 3 הכסאות ממה שמחשב את השכר שהיה אמור הבעלים להרוויח.<br>2.נחלקו הראשונים והפוסקים האם הבעלים יכול לומר לנגר ששינה קח את הכסאות ותשלם לי את השווי של העץ-המיוחד שקיבלת:             שיטת הרמב""ם וכך פוסקים השו""ע והש""ך, שעשו תקנה לאומן שאינו יכול,           שיטת הראב""ד וכך פוסק המהרש""ל שיכול ומשום שאומר לו הבעה""ב שכיון ששינית ממה שציוויתיך, מה שעשית נחשב כ""שדה שאיננה עשויה ליטע"" - ולכן יכול לומר לו אין לי תועלת ב3 הכסאות שבנית וטול עציך ואבניך ותשלם לי את שווי העץ [קצוה""ח] או אפילו בדבר שא""א לומר ""טול עציך"" [כי במציאות א""א ליטלם - וכמו צמר שצבעו בצבע אחר ממה שהזמינו הבעלים]יכול לומר לנגר אין שום סיבה שהכסאות ישארו ברשותי יותר ממה שהם ישארו אצלך ושתינו נעשים שותפים כל אחד לפי הזכויות הממוניות שיש לו בכסאות ואם אינך מעוניין להיות איתי שותף, אתה יכול להשאיר את הכסאות אצלך ותשלם לי את שווי העץ.[נתיה""מ]        וצ""ע האם יכולים הבעלים לומר קים-לי כהראב""ד והמהרש""ל כדי להשאיר את הכסאות אצל הנגר.<br>4. נחלקו הפוסקים, הש""ך סובר שבאופן זה כולם מודים שיכול להשאיר אצל הנגר ולקבל מהנגר את השווי של העץ שנתן לו - כי הנגר נחשב למזיק - שהרי הפחית את השווי שקיבל, המהרש""ל והקצוה""ח סוברים, שגם אחרי שנגדיר אותו למזיק, קיימת  התקנה שא""י לבקש לקבל את השווי של העץ שנתן אלא הבעלים מקבלים את מה שהכין הנגר, והטעם, שהרי  אף מזיק יכול לשלם מסובין, וא""כ ה""ה יכול לשלם בעץ שהפסידו.  ולכאורה לכו""ע צריך להוסיף את ההפרש ממה שהפחית את דמיו והנידון האם יכול לשלם ממה שהפחית את דמיו,"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מסר לאופה קמח לאפות לו חלות לשבת ואפה ממנו חלות מתפרקות - שהעיסה לא התאחדה, האם חייב האופה לשלם לבעל-הקמח את השווי של הקמח שנתן לו?    ולמי תלך החלה?	משלם לו את השווי של הקמח שנתן לו אך החלה שייכת לבעלים [מסתמא זה בגלל שפשע או שמקבל שכר על האפיה].                        וינכו הבעלים לאופה את השווי של החלה המתפרקת שקיבלו.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"נתן לחברו חיטים לשרותם במים ע""מ שיוציא מהם את הקליפה-החיצונית ואח""כ יטחון אותם ויעשה מהם קמח נקי ולא שראם וטחנם כמות-שהם ועשאם סובין או מורסן, האם צריך לשלם לו את השווי של החיטים? ולמי ילך הסובין והמורסן?               והאם יש חילוק האם משלם לו על הטחינה או שעליו לשלם לו אף כשטוחן לו בחינם ?"	חייב לשלם  את השווי של החיטים וינכה לו משוויותם את הסובין והמורסן שקיבל. נחלקו הפוסקים האם הדין הזה נוהג רק כשקיבל שכר או אף כשהתנדב לאפות לו. ראה בפתחי-חושן.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] נתן לחברו לשחוט לו בהמה ובטעות ניבל את הבהמה,    באיזה אופן תמיד חייב?     ובאיזה אופן יש חילוק האם קיבל שכר על השחיטה או ששוחט בחינם? ומה הטעם? ולמי הולכת הנבילה?              2] כשסיכם עמו שישלם לו שכר על השחיטה, האם עכשיו שניבל ומשלם לבעלים על הנזק, האם יקבל שכר על הניבול?	"1.כשהוא לא מומחה, חייב - כי לא היה לו לשחוט כשהוא לא מומחה בשחיטה.<br>כשהוא מומחה -אפילו ע""י שחיטת 3 תרנגולות אע""פ שמעולם לא שחט בהמה ועכשיו זו הפעם הראשונה ששוחט בהמה וניבלה [אם ידוע שהוא מומחה או שהשוחט הביא ראיה שהוא מומחה], בחינם, פטור כיון שהוא מוגדר לשוחט-מקצועי וכשקורה לו ניבול, אנו מגדירים את זה כלפי השוחט שזה אונס-גמור ו""מזל בעל-הבהמה גרם לו שבא מכשול זה לידו"" [סמ""ע], ובשכר, חייב כי היה אמור ליזהר יותר, והבעלים יקבלו את הנבילה וינכו לשוחט משווי הבהמה את שוויותה של הנבילה. [ולדעת הראב""ד שפוסק המהרש""ל המובאת בש""ך סק""ו שבפחתו מדמיו יכול הבעה""ב לומר לאומן טול מה שעשית והבא לי מעות, יכול הבעלים לומר לשוחט שישאיר אצלו את הנבילה ויביא לו כסף, אך השו""ע והש""ך פוסקים שתמיד הבעלים לא יכול לומר כן לאומן.]                2.לא."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שוחט בחינם ובטעות ניבלה ויש לו טובת-הנאה ע""י השחיטה או שמרויח לברך על השחיטה, האם נחשב עי""ז כמו שוחט שמקבל שכר? ומה הטעם(2)?"	"טוה""נ לא מספיקה כדי להחשיבו ש""ש. [ש""ך מהשלטי-גבורים]                                              וברכת- השחיטה, ג""כ לא מחשיבתו, כי מצוות לאו ליהנות ניתנו [קצוה""ח] ועוד, הרי כיון שניבל את הבהמה, נחשב שבירך ברכה לבטלה.[פלפולא חריפתא]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] שוחט שלא מקבל כסף עבור שחיטותיו אך מתנה עם הבעלים שתמורת כל שחיטה לוקח את הכרכשות וניבל את הבהמה ולכן בשחיטה הזו המנובלת לא מקבל שום תמורה, האם חייב על ניבול השחיטה כמו מי שמקבל שכר על השחיטה או שהוא פטור? ומה הטעם [2]?           <br>2]שוחט בהמות שמקבל שכר ותמורת כל שחיטת-בהמה שוחט בחינם תרנגולת, ושחט תרנגולת וניבלה, האם חייב על ניבול התרנגולת או פטור?	"1.חייב כי הוא נחשב כמו שמקבל שכר - שהרי 1]אם לא היה מנבל את השחיטה היה מקבל שכר, א""כ זה נחשב שהתעסק בדבר שהוא אמור לקבל שכר. 2] השכר שמקבל כשהוא שוחט טוב, היא גם על אותם שחיטות שנטרפו.[2 הסברות נכתבו בטור]<br>2.תלוי ב-2 הטעמים הנ""ל שלטעם ה-2 שנחשב למקבל שכר גם על הטריפה ה""ה כשמקבל שכר על שחיטת הבהמה זה נחשב שמקבל שכר על התרנגולת ולכן חייב, אך לטעם ה-1 על הטריפה לא מקבל שכר אלא שאעפ""כ משתלם לו לשחוט ולקחת את הסיכון של הטריפה מחמת הסיכוי לרווח, כאן שהוא באמת לא מקבל שכר על התרנגולת יהיה פטור [ש""ך]  אבל התשב""ץ סובר ומביאו הגרעק""א שפטור על ניבול התרנגולת כיון ששוחט בתורת חסד ולא מקבל ע""ז שום שכר."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ד		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1]שכר בעיו""כ שוחט-תרנגולות וקצב עמו שכר לפי כל שחיטה, מה הדין כשאחת השחיטות ששחט אסור לאכול את העוף מדין ספק  מציאותי - לדוגמא כשלפני השחיטה בדק את הסכין ואחרי-השחיטה גילה שנפגם הסכין ואיננו יודע מתי  נפגם - האם לפני השחיטה כשנפגש הסכין בעור-הבהמה כי שחט בסכין לא טוב או שנפגם מעצם-המפרקת ואז השחיטה כשרה או כששהה במיעוט-סימנים - שיש לנו ספק האם מותר לאוכלו, האם מקבל השוחט שכר על שחיטתו? והאם חייב השוחט לשלם על הפסד הבעלים, בזמן הראשונים, ובזה""ז? ומה הטעם?                 2] באופן שפטור השוחט, מה החילוק בין זה לקונה בהמה שבזמן הקנייה היתה ספק-טריפה שיכול הקונה להוציא בחזרה מהמוכר את כל כספו ולא אומרים שמספק א""א להוציא ממון?"	"1.לא מקבל שכר, שהרי יש ספק האם שחט או ניבל,       וכלפי הפסד-הבעלים, דעת השו""ע הרמ""א הסמ""ע והגר""א, שאין חילוק בין זה""ז לזמנם ותמיד פטור, שהרי יתכן שהשחיטה כשרה, ומה שבפועל אנו מנועים מלאכול, אין בזה כדי שנוכל מחמת זה להוציא כסף מספק מהשוחט,                   דעת הש""ך, שיש לחלק בין המקרים: שבספק מציאותי - כמו מתי נפגם הסכין, אף בזה""ז א""א להוציא מהשוחט, אבל בספק-דיני, יש חילוק: שבזמן-הזה כל שחיטה שכתוב עליה בהלכות השוחטים  שאסור לאוכלו, חייב השוחט לשלם על הנזק - כי השוחט היה צריך למנוע א""ע ליכנס לכזה מצב - שהרי הוא יודע ששכרוהו כדי שיוכלו לאכול את מה ששוחט, ובזמן הראשונים פטרוהו כי החומרא שאנו מחמירים בשהייה עדיין לא היתה מפורסמת.                      2.הש""ך והט""ז חילקו בפשטות, שבמקח, זה מקח-טעות, שהרי הקונה לא רוצה לקנות אף  ספק-טריפה, משא""כ כאן יש לנו ספק האם הזיקו או לא.                הסמ""ע מחלק, שבמקח, זה לא נחשב להוצאת-ממון כי אנו מוציאים ממנו את אותו ממון שקיבל, משא""כ כאן אנו באים להוציא מהשוחט ממון חדש מחמת הנזק, ואת זה א""א בספק, [צ""ב החילוק -וכבר הש""ך תמה עליו]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"1] מה החילוק בין פיגול שפטור משום שזה היזק שאינו ניכר לשחיטה בשהייה שחייבים לשלם עליה?                                2] כשאירע תקלה לשוחט שמחמתה נאסר הבשר באכילה, באיזה אופן לכו""ע אף בזה""ז פטור השוחט?   ובאיזה אופן נחלקו הפוסקים? ומה הטעם?"	"1.שחיטה פסולה - היא לא מוציאה מהבהמה את האיסור נבילה שבה, ולכן היא נחשבת להיזק ניכר כי השחיטה נחשבת לסתם הריגה - והרי ניכר ההבדל בין בהמה חיה לבהמה שהרגו אותה, משא""כ שחיטה עם מחשבת פיגול, מוציאה מהבהמה את  האיסור נבילה והאיסור בבהמה הוא איסור אחר - שמחמת חלות-קדשים שבבהמה, ולכן מה שניכר בה החילוק ביו חיה לשחוטה, לא נחשב להיזק הניכר כי לא אוסר מה שהיא לא חיה אלא הקדשים שבה והפיגול בבהמה לא ניכר. [רמב""ן והו""ד בקצוה""ח]<br>2.כשלאחר השחיטה שבודק השוחט את הבהמה וע""י הבדיקה ניתק בה את הסירכות ונטרף הבשר, לכו""ע פטור השוחט שהרי ייסד הרמב""ן הנ""ל  שהטעם שניבול הבהמה לא נחשב להיזק שאינו ניכר רק משום שניכר בגוף המעשה שהרג את הבהמה, אבל בבדיקה שלאחר השחיטה, שבזמן השחיטה, עדיין לא נפסלה, לא ניכר כלום ורק אח""כ כשבדקה נפסלה ואז לא ניכר כלום. [נתיה""מ]                          נחלקו הקצוה""ח והנתיה""מ כשבזמן השחיטה שהה במיעוט סימנים בשהייה כל-שהיא, הקצוה""ח פוטר מדין היזק שאינו ניכר - כי הגדר בזה שהשחיטה הוציאה מהבהמה איסור נבילה ורק אנו מחמירים לא לאכול את הבשר, ולכן בודאי שא""א לומר שזה נחשב שהרג את הבהמה כדי שנגדיר את זה להיזק הניכר, אבל הנתיה""מ לומד שהוא חייב מדינא ומטעם קנסא, מדינא - שכל דבר שאסרוהו באכילה הן אם הוא מחמת איסור דרבנן והן מחמת חומרת-הגאונים, זה מוגדר כמו שהרג את הבהמה, ומקנסא - שכדי שהשוחט ידקדק בשחיטה, יש לקונסו שישלם - כמו  שמצינו  שקנסו דיין שטעה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ה		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"ביקשו ממנו לשחוט בחינם וניבל את הבהמה בודאי או ביקש מחלפן-כספים שיראה את הכסף האם הם שטרות טובים ואמר שהם טובים ואח""כ התברר שהם מזוייפים,                    וטוענים השוחט והחלפן שהם מומחים ולכן הם פטורים,              על מי מוטל להביא ראיה שהם מומחים או לא מומחים,                ומה הדין כשלא הביאו ראיה?"	על השוחט והשולחני, וכל זמן שלא הביאו ראיה, הם משלמים - כי מי שלא מומחה, לא היה צריך להתעסק במה שרק מומחה מתעסק.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מומחה שקיבל שכר כדי לחוות-דעת על שטרות דולרים האם הם מזוייפים ולא אמרו לו שסומכים עליו, וטעה, האם חייב לשלם את הנזק שנוצר מחוות-דעתו או לא? ומה הטעם?	"חייב [נתיה""מ] כיון ששילמו לו, ניכר שסומכים עליו אע""פ שלא אמרו לו."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מנהל-גמ""ח בירר אצלו על נאמנות של לווה מסויים ולא אמרו לו שסומכים עליו והטעה את מנהל-הגמ""ח והלווהו ולא פרע הלוה את ההלואה, האם חייב לשלם את ההלואה? והאם גם הלווה חייב? ומה הטעם?"	כשהיה ניכר שסומכים עליו, חייב, אך הלוה ודאי חייב שהרי גם אם מחלו לו על ההלואה, זה היה מחילה בטעות.	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"שמאים של ב""ד טעו בשמאות של חפצים של הלוה ועפי""ז הפסיד המלוה שקיבל פרעון של חפצים פחות שווים, האם חייבים השמאים על הנזק? ומה הטעם?"	"פטורים, כי שמאים של ב""ד שטעו נחשבים כמו שב""ד טעה.[נתיה""מ]"	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	1] ישנם 5 בעלי-מלאכה שטעו בתפקידם ומחמת זה מפטרים אותם, מנה 3 מתוכם?         2]האם מפטרים כשבעל-המלאכה הוא לא נושא תפקיד ציבורי בזה? ומתי מפטרים  על טעות של פעם אחת? מתי על טעות של 2 פעמים?              ומתי על 3 פעמים?         3]כשעבד בחינם וסילקוהו, האם  אפשר לאחרים להעסיק אתו?	"1. סופר שטעה בשטרות. 2. מלמד תינוקות שפשע ולימד טעות או שבמשך מעל""ע לא לימדם. 3. שוחט ומקיז-דם שקלקל. 4.ספר-העיר. 5. נוטע אילנות שהפסיד את הגידולים.                                                      2.נחלקו השו""ע והרמ""א,לדעת השו""ע  אף כשטעה רק פעם אחת אבל  רק כשהוא נושא תפקיד-ציבורי באותה מלאכה, לדעת הרמ""א מפטרים בין כשהוא תפקיד ציבורי ובין כשהוא יחיד אבל רק כשהוחזק בטעות ב-3 פעמים או כשטעה פעם אחת והתרו בו וחזר וטעה.   4.הסמ""ע מביא בשם הראב""ד שכששעבד בחינם ולא מפסיד במה שמסלקים אותו, קונסים אותו שלא יוכל לעבוד אצל אחרים אפילו בחינם."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיף ח		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"בקשו ממומחה למטבעות לראות בחינם מטבעות - ע""מ שיאבחן אותם האם הם לא מזוייפים והוא לא מומחה גדול כמו דנכי ואיסור שלא טועים רק במטבעות חדשים שיצאו עכשיו אלא הוא מומחה שמכונה בלשון הפוסקים ש""צריך להתלמד"" והמליץ לקבל את המטבעות ואח""כ התברר שטעה באיבחון: 1]באיזה אופן חייב לכו""ע? ומה הטעם?        2] באיזה אופן  נחלקו הפוסקים?    3]באיזה אופן לכו""ע פטור?"	"1.כשאמרו לו או שניכר הדבר שסומכים עליו אפילו בחינם חייב כי כלפי הכרת-מטבע הוא נחשב כמו הדיוט שמחווה דעה.       2. במומחה  בחינם שלא אמרו לו וגם לא ניכר שסומכים עליו, שיטת הרא""ש וכך פוסק המהרש""ל, שחייב כי הסתמא שסומכים עליו, והשו""ע הרמ""א והש""ך פוסקים כשיטת הרמב""ם, שצריך שיאמר או שיהיה ניכר שסומכים עליו - שהרי כתבו המרדכי וההגהות אשר""י שכל הדין שהרואה-דינר משלם על הנזק שנוצר על ידו רק כשהשואל היה מוכרח לקבל את המטבעות - כמו בפרעון חוב אבל כשלא היה מוכרח, יכול הרואה לטעון הייתי סבור שאתה תשאל עוד הרבה אנשים, ולכן חייב שיהיה ניכר שסומכים עליו.        3]כשאמר המומחה אל תסמוך עלי."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מומחה גדול במטבעות כמו דנכי ואיסור שקיבל כסף עבור ראיית מטבעות וטעה בהמלצה על המטבעות, מה הם 3 השיטות למעשה האם חייב לשלם ?	"נחלקו הראשונים: הרשב""א סובר שזה נחשב לאונס ופטור וכך פוסק המהרש""ל, והמהר""י בן לב כתב שהממע""ה,    אבל השו""ע והש""ך פוסקים שחייב - כיון שמקבל כסף, אפילו שלא אמרו לו שסומכים עליו [נתיה""מ] מצופה ממנו זהירות יתירה."	הלכה/טור ושו''ע ונו''כ/שלחן ערוך/חושן משפט/הלכות אומנים/סימן שו/סעיפים ו ז	חשוב האם תשובתך מוסכמת [3 שיטות למעשה]?	
