#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט. א חצר שבין שני מבאות. מה דינה? פרט! (באינה רגילה דוקא באחת, וברגילה) י	היתה רגילה עם שניהם: עירבה עם שניהם, שמואל לטעמיה אומר שאסורה עם שניהם {אבל אנן לא קימ&quot;ל הכי אלא כרב (או כר&quot;ש) ומותרת בהם והם בה ובלבד שלא יחליפו}. לא עירבה, אוסרת על שניהם. היתה רגילה עם אחת: לא עירבה, אוסרת את הרגילה. עירבה עם שאינה רגילה, הותרה רגילה לעצמה.&nbsp;&nbsp;עירבה רגילה לעצמה ושאינה רגילה לא עירבה, רגילה דוחה אותה לשאינה רגילה.</p>	עירובין מט.		ד'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט. ב המקפיד על עירובו והחולק את עירובו האם זה עירוב? ולמה צריך את שניהם	חולק: ב&quot;ש פוסלים. ולב&quot;ה אם התמלא הכלי לגמרי אפשר לחלק ואם לא אמר שמואל שאינו עירובהמקפיד: לשמואל אינו עירוב ולרב חנינא עירוב, {והלכה כשמואל.} </p>הוצרך שמואל להביא את שתי הדוגמאות, שהמקפיד הקפיד בפירוש, והחולק זה מחולק בעצם. </p>	עירובין מט.		ד'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט. ג בית שמניחים בו את העירוב האם צריך ליתן פת ומדוע?</p>	"אמר שמואל שאינו צריך מ""ט דכולהו הכא דיירי. </p>"	עירובין מט.		ד'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט. ד עירוב חצרות האם מועיל מדין קנין או מדין דירה ולמאי נפק&quot;מ (3)?	לשמואל משום קנין {והטעם שאין מערבים בפרוטה שאינה מצויה בערבי שבתות}, ולרבה משום דירה (וכן הלכה).איכא בינייהו כלי, פחות משווה פרוטה וקטן.</p>	עירובין מט.		ד'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מט: &quot;מי שבא בדרך וחשכה לו והיה מכיר אילן או גדר ואמר שביתתי תחתיו לא אמר כלום&quot;&nbsp;&nbsp;האם לא אמר כלום כל עיקר או רק לביתו, ומה הטעם, ומה הנפק&quot;מ?	רב: כל עיקר ואפ' לתחתיו אינו יכול ללכת, ויש תנא שמשמע כדבריו. הטעם: פי' רבה ל&quot;ק שלא סיים אתריה ולל&quot;ב כל שאינו בזה אחר זה אף בבת אחת אינו. ואיכא בינייהו אם אמר ד' אמות מתוך שמונה. שמואל: לא אמר כלום לביתו, אבל לתחתיו יכול ללכת ונעשה שם חמר גמל (לפי' ראשון ברש&quot;י יוכל ללכת ארבעת אלפים אמה ממקומו חוץ משיעור רוחב האילן ולפי' שני אינו יכול ללכת אלא עד האילן). ויש תנא כוותיה. אבל אם חלק מהאילן חוץ לתחום לא יזוז ממקומו. </p>	עירובין מט:		ד'
