#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	עח. 1 המוכר את החמור האם מכר כליו [אלו כלים. מכר בסתמא, באומר חמור וכליו, היא וכל מה שעליה, חמורך זה חמורך הוא, בעודם עליו ובאינם עליו]?	"בין א&quot;ל חמור סתם בין א&quot;ל חמור וכליו - לדברי עולא: אוכף ומרדעת, קלקי וחבק - מכר. שק, דיסקיא וכומני הינו מרכבתא דנשי - ת&quot;ק סבר שלא מכר, דסתם חמור לרכוב קאי, ונחום המדי סבר מכר, דסתם חמור למשאוי קאי. <p dir=""rtl"">א&quot;ל הוא וכל מה שעליו או מה שראוי להיות עליו (ע' לקמן) - קנה הכל.</p><p dir=""rtl"">הסתפקו בגמרא האם נחלקו בעודם עליו אבל באינם עליו לכו&quot;ע לא קנה (מכל מקום אוכף וכד' ודאי קנה &lt;תוס' והרא&quot;ש&gt;) או להיפך שנחלקו רק באינם עליו אבל בעליו לכו&quot;ע קנה (או שנחלקו בשניהם &lt;תוס' והרא&quot;ש&gt;) ולא נפשט.</p><p dir=""rtl"">ר' יהודה סובר ודאי שלא קנה אלא בעודם עליו, וגם בזה יש לחלק אם א&quot;ל חמורך זה הרי יודע שהוא חמורו והוסיף זה לרבות הכלים, אבל א&quot;ל חמורך הוא שאינו יודע שהוא חמורו וא&quot;ל הוא שתמכרנו לי לא הוסיף כלום ועל כן לא קנה.</p>"	בבא בתרא עח.		ה'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	עח: 1 מי מהתנאים סובר כי מזבין איניש מידי איהו וכל תשמישתיה מזבין [סימן זג&quot;ם נס&quot;ן]?	"ר&quot;א - המוכר את בית הבד מכר את הקורה <p dir=""rtl"">רשב&quot;ג - המוכר את העיר מכר את הסנטר </p><p dir=""rtl"">ר' מאיר - מכר את הכרם מכר תשמישי הכרם </p><p dir=""rtl"">רבי נתן וסומכוס - מכר ספינה מכר ביצית ודוגית </p><p dir=""rtl"">נחום המדי - מכר חמור מכר כליו.</p>"	בבא בתרא עח:		ה'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"עח: 2 המוכר את החמור או את הפרה האם מכר בנה?<p dir=""rtl"">[מדוע בן החמור נקרא סיח?]</p>"	"אם אמר היא ובנה - ודאי שמכר נמי בנה.<p dir=""rtl"">פרה סתם או חמור סתם - ודאי לא מכר בנה.</p><p dir=""rtl"">חמור מניקה ופרה מניקה - בפרה לא קנה בנה שצריך מניקה בשביל החלב, אבל בחמור שאינו צריך לחלבה ודאי התכוון מניקה עם בנה ומכר גם את הסיח.</p><p dir=""rtl"">[בן החמור נקרא סיח שמהלך אחר סיחה נאה.]</p>"	בבא בתרא עח:		ה'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	עח: 3 כיצד נדרשים בסוגיתנו הפסוקים &quot;על כן יאמרו המושלים וגו' כי אש וגו' ונירם אבד חשבון וגו'&quot;?	"המושלים - אלו המושלים ביצרם. בואו חשבון - בואו ונחשב חשבונו של עולם, הפסד מצוה כנגד שכרה ושכר עבירה כנגד הפסדה. תבנה ותכונן - אם אתה עושה כן תבנה בעולם הזה ותכונן לעולם הבא. עיר סיחון - אם משים אדם עצמו כעיר זה שמהלך אחר סיחה נאה, מה כתיב אחריו כי אש יצאה מחשבון וגו' - תצא אש ממחשבין ותאכל את שאינן מחשבין, ולהבה מקרית סיחון - מקרית צדיקים שנקראו שיחין. אכלה ער מואב - זה המהלך אחר יצרו כעיר זה שמהלך אחר סיחה נאה. בעלי במות ארנון - אלו גסי הרוח דאמר מר כל אדם שיש בו גסות הרוח נופל בגיהנם. <p dir=""rtl"">ונירם - אמר רשע אין רם, אבד חשבון אבד חשבונו של עולם. עד דיבון - אמר הקדוש ברוך הוא המתן עד שיבא דין. ונשים עד נפח - עד שתבא אש שאינה צריכה ניפוח. עד מידבא - עד שתדאיב נשמתן, ואמרי לה עד דעביד מאי דבעי. </p>"	בבא בתרא עח:		ה'
