#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מהו תענית בכורות?	"איתא במס&#x27; סופרים (פכ&quot;א ה&quot;ג) דבכורות מתענין בערב פסח, הטור פי&#x27; זכר לנס שניצולו ממכת בכורות (מ&quot;ב ס&quot;ק א&#x27;) [והוסיף הכל בו (ריש הלכות יו&quot;ט סי&#x27; נ&quot;ח) שהבכורות היו כומרי ע&quot;ז ואפשר שהרבה בכורי ישראל היו מן החוטאים ואעפ&quot;כ חס עליהם הקב&quot;ה, וכעין זה בחת&quot;ס (פסחים ק&quot;ח) דהבכורות התענו במצרים שלא ימותו, וכן כל אב התענה בשביל בנו בכור שלא ייענש בעון אביו], והקשה עליו רשז&quot;א כמה קושיות [למה לא תקנו סעודת הודאה, ועוד הנס היה בט&quot;ו וא&quot;כ ראוי להקדימו לי&quot;ג, ועוד למה גדול הבית אינו מתענה, ועוד הו&quot;ל לתקן שיתענו כל צאצאי של הבכורות שהיו במצרים], אלא רשז&quot;א חידש טעם חדש דהבכורות מצטערין על מה שנפסדו מחמת העגל הזכות לעשות עבודת קרבן פסח"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם התענית מכל מאכלים?	"הב&quot;י הביא מרדכי בשם רבינו יחיאל דעדיין הם מותרים במיני תרגימא, אבל כתב דאין נוהגין כן [ומבואר במ&quot;ב (ס&quot;ק ב&#x27;) דהוא סניף להקל]"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין 1) בבכור רק מן האב או רק מן האם 2) בבכור נקבה 3) בגדול הבית [כגון שכבר מת הבכור] 4) הבא אחר נפל 5) בבכור יוצא דופן והבא אחריו 6) בכור גוי שנתגייר?	"1) כתב הראבי&quot;ה דצריכים להתענות דהיו בכלל המכה, והוסיף הח&quot;י (ס&quot;ק ב&#x27;) בשם המהרי&quot;ל דאפי&#x27; בשל כהנים ולוים דמ&quot;מ מקרי בכורים (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק ד&#x27;) [ואע&quot;פ שכתיב (תהלים י&quot;ח) ויך כל בכור במצרים ראשית אונים דמשמע בכור מן האב, מ&quot;מ לא נתקדשו אלא פטר רחם דהקב&quot;ה קידש מבכור אדם עד בכור בהמה ובהמה לא שייך אלא פטר רחם (ערוה&quot;ש סע&#x27; ב&#x27;)] 2) המחבר הביא שיטת האגודה דצריכה להתענות וכמ&quot;ש במדרש (שמות רבה י&quot;ח, ג&#x27;) דבתיה בת פרעה ניצולה בזכות משה {וצ&quot;ב הראיה דאפשר דראויה למות משום גדול הבית, ועוד צ&quot;ל דהמדרש לית ליה הא דאמרינן בסוטה (י&quot;ב ע&quot;ב) שירדה לרחוץ מגלולי אביה}, וכן נקט הב&quot;ח דבכורה צריכה להתענות, אבל הרמ&quot;א הביא ממהרי&quot;ל שאין נוהגות להתענות דומיא דגדול הבית (ב&quot;י, דרכ&quot;מ ס&quot;ק א&#x27;), וביאר הגר&quot;א (ס&quot;ק ד&#x27;) דהתורה לא נתנה קדושת בכורות לנקבה (מ&quot;ב ס&quot;ק ד&#x27;) 3) כתב הטור אע&quot;פ שהיו בכלל המכה מ&quot;מ א&quot;צ להתענות דלא מחמרינן כולי האי (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) 4) כתב המג&quot;א (ריש סימן) דצריך להתענות דהוי בכור לנחלה, אבל כתב הדגול מרבבה דאם היה רק ספק נפל [כגון שמת תוך ל&#x27; יום] אמרינן דרוב ולדות של קיימא הם וא&quot;צ להתענות (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) 5) הח&quot;י (ס&quot;ק ב&#x27;) מסתפק אם הם בכלל הזכר לנס (באה&quot;ט ס&quot;ק א&#x27;), והכריע הכה&quot;ח (ס&quot;ק ג&#x27;) דמספק אינם חייבים להתענות, אכן הקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; ג&#x27;) רצה להחמיר ביוצא דופן אבל מקיל בהבא אחר יוצא דופן, והביא סמך לזה מפמ&quot;ג (א&quot;א ריש סימן) דמשמע דאינו מקיל אלא בהבא אחר יוצא דופן כיון דהוי רק מנהג {ויש לעיין אם זהו כוונת הפמ&quot;ג} 6) השבט הלוי (ח&quot;ח סי&#x27; קי&quot;ז אות ב&#x27;) מצדד להקל מסתימת הפוסקים אבל כתב למעשה יש להקל רק במיני תרגימא [משום שיטת רבינו יחיאל] דיש סברא לומר דאילו היה במצרים היה ניצול {ואי אמרת דהמדרש ס&quot;ל כהגמ&#x27; סוטה (י&quot;ב ע&quot;ב) נמצאת דאפי&#x27; מצרי גר היה בכלל המכה וא&quot;כ ראוי לו להתענות}"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	עד מתי צריך להתענות?	"צריך להשלים התענית עד צאה&quot;כ (מהרי&quot;ל, ח&quot;י ס&quot;ק ד&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;)"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין במי שקשה לו התענית?	"כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק ב&#x27;) מי שחש בראשו או בעיניו א&quot;צ להתענות, ועוד מצדד המ&quot;ב דאם לא יכול לקיים מצות אכילת מצה ומרור וד&#x27; כוסות כתיקונם מוטב שלא להתענות אבל בזה טוב שיאכל רק מיני תרגימא לקיים שיטת רבינו יחיאל שמובא בב&quot;י (שעה&quot;צ ס&quot;ק ו&#x27;)"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם אומרים ענינו במנחה 1) יחיד 2) ציבור?	"1) כן (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) 2) השיירי כנסת הגדולה ס&quot;ל דאם יש עשרה שמתענים הש&quot;ץ אומר ענינו בברכת שומע תפילה כדין תענית יחיד, אבל המג&quot;א (ריש סימן) ס&quot;ל דאינו נכון לומר ענינו בציבור דנראה כאילו גזרו תענית ציבור בחודש ניסן, והכריע המ&quot;ב (ס&quot;ק ב&#x27;) מעיקר הדין הש&quot;ץ אומר ענינו בשומע תפילה אבל לכתחילה הבכור לא יהיה הש&quot;ץ לצאת דעת המג&quot;א, אבל הערוה&quot;ש (סע&#x27; ג&#x27;) פסק כהמג&quot;א שהש&quot;ץ לא יאמר ענינו, והוסיף שגם אין קורין ויחל, וכ&quot;כ הביה&quot;ל לקמן (סי&#x27; תקס&quot;ו סע&#x27; ב&#x27;)"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם צריך לפדות הבכור בערב פסח?	"הדרכ&quot;מ (ס&quot;ק ב&#x27;) הביא מכל בו דיש נוהגין לפדות הבכורות בערב פסח כמו שפדם ה&#x27; יתברך במצרים {ואין נוהגין כן}"	סימן תע סעיף א		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בערב פסח שחל 1) בשבת 2) בערב שבת?	"1) התרוה&quot;ד ורוקח ואגור בשם מהרי&quot;ל ס&quot;ל דמתענין ביום ה&#x27; [דבערב שבת אין מתענין אם אינו זמנו (מג&quot;א ס&quot;ק א&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;)], והראבי&quot;ה ס&quot;ל כיון דנדחה ידחה ואין מתענין כלל [כיון דכל התענית אינו אלא מנהג ולא חובה (מ&quot;ב ס&quot;ק ז&#x27;, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ב)], והמחבר הביא השתי דעות ואינו מכריע {ובכללי י&quot;א וי&quot;א משמע דס&quot;ל דהעיקר כהראבי&quot;ה}, והרמ&quot;א פסק דהעיקר כתרוה&quot;ד דמתענין ביום ה&#x27; 2) מתענין בערב שבת (ח&quot;י ס&quot;ק ד&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ה&#x27;)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כשמקדים התענית ליום ה&#x27;, האם מותר לו לאכול קודם בדיקת חמץ?"	"כתב המג&quot;א (ס&quot;ק א&#x27;) אם קשה לו התענית יכול לטעום מעט קודם הבדיקה [עי&#x27; לעיל (סי&#x27; רל&quot;ב) שיעור טעימה (שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;א)] או יצוה לאחר לבדוק (מ&quot;ב ס&quot;ק ו&#x27;)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"כשמקדים ליום ה&#x27;, מה הדין אם אינו מתענה באותו יום 1) מפני שהצטרף לסעודת מצוה 2) מפני ששכח ואכל בשוגג?"	"1) מצינו בתענית אסתר המוקדמת שאם אינו מתענה ביום ה&#x27; צריך להתענות ביום ו&#x27; (רמ&quot;א סי&#x27; תרפ&quot;ו סע&#x27; ב&#x27;), אמנם בתענית בכורות יש להקל אם לא התענה מפני שהצטרף לסעודת מצוה [ואם היה סעודת סיום יש לצרף שיטת חו&quot;י (סי&#x27; ע&#x27;) דס&quot;ל דיכול לעשות הסעודה ביום שלאחר שסיים המסכת, וע&quot;ע בקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; ט&#x27;) דהוא מתמיה על החו&quot;י דהמדרש לא הביא ראיה מהשלמת בנין ביהמ&quot;ק אלא מחלום שהיה גמר חכמת התורה שלו ולזה עשה משתה יום אחד בלבד] (אג&quot;מ או&quot;ח ח&quot;ד סי&#x27; ס&quot;ט ס&quot;ק ד&#x27;) 2) החוט שני (פ&quot;א הע&#x27; ו&#x27; בשם החזו&quot;א) כתב דצריך להשלים התענית ביום ו&#x27;, אבל הקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; ח&#x27;) ס&quot;ל דאפי&#x27; בכה&quot;ג א&quot;צ להשלים דס&quot;ל דלא דמי לתענית אסתר דאין זמנה קבוע משא&quot;כ תענית בכורות [והא דכתב המ&quot;ב (ס&quot;ק י&#x27;) לפרוע התענית לאחר פסח היינו קולא דאפי&#x27; המחמירים מודו דיכול להשתתף בסעודת מצוה ולפרוע ביום אחר אבל לכו&quot;ע אם שכח ואכל לא תקנו לו להתענות ביום אחר]"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בבכור קטן?	"נוהגין שהאב מתענה בעבורו, ואם האב נמי בכור נוהגין שהאם מתענה (רמ&quot;א), והדרכ&quot;מ (ס&quot;ק ב&#x27;) הביא ממהר&quot;ש דהאם אינה צריכה להתענות [דזכרון אחד עולה לכאן ולכאן (ח&quot;י ס&quot;ק ה&#x27;, מ&quot;ב ס&quot;ק ט&#x27;)], והכריע המג&quot;א (ס&quot;ק ב&#x27;) במקום צער וכ&quot;ש במעוברת ומינקת אין האם צריכה להתענות, ועוד כתב המ&quot;ב (ס&quot;ק ט&#x27;) דאפי&#x27; אם אין הבעל מתענה לעצמו אין האם צריכה להתענות בשביל בנה כשהיא בצער [וכמ&quot;ש לעיל (מ&quot;ב ס&quot;ק ב&#x27;) דאפי&#x27; הבכור עצמו א&quot;צ להתענות אם חש בראשו או בעיניו], אבל המג&quot;א (ס&quot;ק ב&#x27;) מסיים דאם היא כבר התענה פעם אחת הוי כמו נדר וצריכה התרת נדרים (מ&quot;ב ס&quot;ק ט&#x27;) [אם דעתה להתענות כל שנה (גר&quot;ז סע&#x27; ה&#x27;) או התענה ג&#x27; פעמים] {ונראה דהא דכתב המג&quot;א דצריכה התרה היינו באשה בריאה אבל במצטער ומעוברת וכדומה א&quot;צ התרה כמו שאר תעניות, עי&#x27; קובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; ד&#x27;)}, וע&quot;ע בערוה&quot;ש (סע&#x27; ד&#x27;) דכתב דאין המנהג שהאב והאם מתענין לבניהם (וכן נקט הקובץ הלכות פי&quot;ג סע&#x27; ב&#x27;)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם האב כבר מתענה לבנו בכור מאשה אחרת?	"פשוט להח&quot;י (ס&quot;ק ו&#x27;) דעולה תעניתו לשניהם ואין האם צריכה להתענות כי הבו דלא הוסיף עלה "	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"מה הדין בבכור שהוא פחות מל&#x27; יום?"	"כתב רע&quot;א בשם הקרבן נתנאל (פ&quot;י אות פ&#x27;) א&quot;צ האב להתענות עליו (מ&quot;ב ס&quot;ק י&#x27;) [דלא כשבות יעקב (ח&quot;א סי&#x27; י&quot;ז) שמובא בשע&quot;ת (ס&quot;ק א&#x27;)]"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בבכור שוטה?	"אביו מתענה בשבילו כל ימי חייו (חוט שני פ&quot;א הע&#x27; ז&#x27;)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם בכורות מותרים לאכול בסעודת מצוה?	"העולת שבת הביא מהר&quot;ש הלוי דמותרים לאכול בסעודת ברית והמחמיר תבא עליו ברכה, והמג&quot;א (ריש סימן) מסיים דבמדינתינו נוהגין להחמיר, והמ&quot;ב (ס&quot;ק י&#x27;) הביא שיש מקומות שנוהגין להחמיר שרק הבעלי ברית אוכלים, וכן מי שמתענה בשביל בנו (פמ&quot;ג א&quot;א ריש סימן), ומ&quot;מ כולם צריכים לפרוע תענית אחרת אחר פסח [אבל אם אחרים רוצים לאכול צריכים התרת נדרים {ומהני התרת נדרים דאין מנהג זה משום סייג וגדר וכמ&quot;ש המג&quot;א לעיל (סי&#x27; תס&quot;ח ס&quot;ק ד&#x27;)}], ויש מקומות שנוהגין להקל לכל אנשים, וכן נוהגין היום להקל אפי&#x27; בסעודת סיום מסכת [דלא כתשובה מאהבה (או&quot;ח ח&quot;ב סי&#x27; רס&quot;א) בשם הנוב&quot;י], ונוהגין להקל אפי&#x27; אם לא למד המסכת אלא מתקבצים להמסיים קודם שסיים ומסיים לפניהם ושומעים ומצטרפים עמו, וע&quot;ע בערוה&quot;ש (סע&#x27; ה&#x27;) דלא ניחא ליה כ&quot;כ במנהג זה, אבל הערוה&quot;ש לקמן (סי&#x27; תקס&quot;ח סע&#x27; ו&#x27;) רק כותב דנוהגין להקל דאפי&#x27; מי שאינו שייך בה מצטרף להסיום ואוכל {משמע דאינו חולק על המנהג}"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין אם בא אחר הסיום בשעת אכילה?	"ממ&quot;ב (ס&quot;ק י&#x27;) משמע דצריך להיות שם ולשמוע להמסיים, וכן מפורש בבן איש חי (פרשת צו אות כ&quot;ה) דצריך להבין מה שאומרים בשעת הסיום ואז מותר לו לאכול, וכ&quot;כ הליכות שלמה (פ&quot;ח סע&#x27; א&#x27;), וכן נקט הקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; י&#x27;) [והא דמשמע מא&quot;ר (סי&#x27; תקנ&quot;א) דמהני לבא בשעת אכילה מהסיום היינו לגבי איסור לאכול בשר בתשעה ימים דעדיין נקרא סעודת מצות ועל כן מותר לאכול ממנו משא&quot;כ לגבי תענית בכורות צריך להיות לו כיו&quot;ט צריך להיות שם בשעת הסיום {וצ&quot;ב דא&quot;צ לקבוע שהוא יו&quot;ט אלא סגי להיות נחשב כסעודת מצוה וכמ&quot;ש שמותר לאכול מסעודת ברית מילה אע&quot;פ שאינו כיו&quot;ט לגבי האורחים, וכן משמע ממ&quot;ב דכתב דאכילה מסעודת סיום הוי כאכילה מסעודת מצוה}], וע&quot;ע בתשובות והנהגות (ח&quot;ב סי&#x27; ר&quot;י) והחוט שני (פסח פ&quot;א הע&#x27; ז&#x27;) דמקילין."	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם מהני להשתתף ע&quot;י שמיעה מטלפון?	"רשז&quot;א (מעדני שלמה עמ&#x27; ב&#x27;) מקיל בשעת הדחק, אבל הקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; י&quot;א) ס&quot;ל דלא מהני"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם 1) המסיים 2) השומעים צריכים לאכול בשעת הסיום?	"1) לא (קובץ הלכות פי&quot;ג סע&#x27; י&#x27;, הליכות שלמה פ&quot;ח הע&#x27; א&#x27;) 2) הקובץ הלכות (פי&quot;ג הע&#x27; י&quot;ב) כתב דצריכים לאכול מעט [אפי&#x27; פחות מכזית, וע&quot;ע במנח&quot;י (ח&quot;ט סי&#x27; מ&quot;ה) דנכון לאכול שיעור אכילה] כדי להשתתף בשמחתו, והביא דיוק מיש&quot;ש (ב&quot;ק פ&quot;ז סי&#x27; מ&quot;ו) דכתב דאע&quot;פ שמבואר בגמ&#x27; שבת (ל&quot;ג ע&quot;א) דאביי חש בהדרנוקא ולא יכול לאכול הרבה אפ&quot;ה היה מהדר לעשות יומא טבא לרבנן, וש&quot;מ דצריך לאכול בשעת הסיום דאל&quot;ה מאי רבותא דאביי חש בהדרנוקא, והקובץ הלכות (שם) כתב עצה שהשומעים יביאו מאכלים להסיום. "	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בקטן שסיים מסכת?	"הקובץ הלכות (פי&quot;ג סע&#x27; י&quot;ב) מסתפק בדבר, ופשוט להשבט הלוי דמהני (מ&quot;ב דרשו)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יכול לעשות סיום על מסכת משניות?	"כתב הקובץ הלכות (פי&quot;ג סע&#x27; י&quot;ג) אע&quot;פ שנוהגין לעשות סיום רק על סדר של משניות או מסכת בגמרא מ&quot;מ מדינא אפשר לעשות סיום על מסכת משניות, וכ&quot;כ שו&quot;ת בנין שלמה (סי&#x27; נ&quot;ט) ושו&quot;ת פני מבין (או&quot;ח סי&#x27; ק&quot;ג ס&quot;ק א&#x27;) ודעת תורה למהרש&quot;ם (סי&#x27; תקנ&quot;א סע&#x27; י&#x27;) [ואין להביא ראיה מאביי דעשה סיום ובזמנו אין להם אלא משניות די&quot;ל היינו בזמנו אבל לאחר שנכתבה הגמרא צריך ללמוד גם הגמרא (קובץ הלכות שם הע&#x27; ט&quot;ז)], אכן הרבה (אור לציון ח&quot;ג פי&quot;ב, ארחות רבינו בשם הסטייפלר, אשרי האיש בשם ריש&quot;א) סוברים שאינו יכול לעשות סיום על מסכת משניות "	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם אפשר לעשות סיום על אחד מכ&quot;ד ספרי תנ&quot;ך?	"האג&quot;מ (או&quot;ח ח&quot;א סי&#x27; קנ&quot;ז) ס&quot;ל דאם נמשך לימודו זמן הרבה יכול לעשות סיום דיש לו שמחה על גמר מצוה וכמ&quot;ש ברשב&quot;ם (ב&quot;ב קכ&quot;א ע&quot;ב) דעושין סעודה כשגומרים מצוה [ואין להביא ראיה משמחת תורה דהתם הוא קביעות לכל ישראל], וכן ראינו בפנ&quot;י ברכות (י&quot;ז ע&quot;א) דר&#x27; יוחנן עשה סעודת סיום על גמר ספר איוב (מובא במנחת פתים יו&quot;ד סי&#x27; רמ&quot;ו), ואע&quot;פ שמלשון הרמ&quot;א (יו&quot;ד סי&#x27; רמ&quot;ו סע&#x27; כ&quot;ו) משמע דאינו נחשב סיום אלא בסיום על מסכת גמרא מ&quot;מ בשעת הדחק יש להקל (קובץ הלכות פי&quot;ג הע&#x27; כ&quot;א), וממילא בשעת הדחק אבל תוך שבעה יכול לעשות סיום על ספר איכה עם פירוש רש&quot;י (קובץ הלכות פי&quot;ג סע&#x27; כ&#x27;)"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	האם יכול לעשות סיום אם למד בהרהור?	"כתב קובץ הלכות (פי&quot;ג סע&#x27; י&quot;ד) דאפשר לעשות סיום דנחשב כתלמוד תורה, והוסיף (הע&#x27; י&quot;ז) דיש להביא ראיה ממדרש דמקור לעשות סיום הוא מחכמת שלמה והוא עדיין לא למד כלום אלא היה במחשבתו. "	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה הדין בחתן בשבעת ימי המשתה?	"פשוט דאם עושין לו סעודה הוי סעודת מצוה ומותר, וחידש החוט שני (פ&quot;א הע&#x27; ז&#x27;) דאפי&#x27; בלא סעודה א&quot;צ להתענות כיון שהוא עוסק במצוה והתענית מפריע לו בשמחתו"	סימן תע סעיף ב		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מלבד בכור, מי ראוי להתענות ערב פסח?	"מבואר בגמ&#x27; דאיסטניס נמי ראוי להתענות כדי שיאכל מצה לתיאבון"	סימן תע סעיף ג		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	מה יעשה איסטניס כשחל ערב פסח בשבת?	"יאכל מעט בכל סעודה כדי לקיים מצות סעודת שבת (מ&quot;ב ס&quot;ק י&quot;א) דאכילה לתיאבון אינו אלא מצוה מן המובחר (הוריות י&#x27; ע&quot;ב, שעה&quot;צ ס&quot;ק י&quot;ח)"	סימן תע סעיף ג		
