#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קיד. נמצאת כת שלישית זוממת כולן חייבין. באיזה תשלום כולם חייבין? 	"רש""י (ד""ה כולן) פירש שכולם חייבין לשלם הח""נ של העדאת נגיחה שלישית. התוס' (ד""ה ולא) כתבו שכולם חייבין לשלם כפי מה שתעלה [הח""נ של העדאת] נגיחה ד' כשיגח <sup>מה</sup> א""נ אין חייבין אלו הכיתות אלא במה שעשאו מועד ואומדין כמה נפחת שורו מדמיו מיד לאחר נגיחה שלישית.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>מה.  הרשב""א  (ד""ה נמצאת)  כתב כתוס' וביאר שמ""מ אינם משלמים עד שיגח נגיחה רביעית, דקודם לכן מה ישלמו, דמנין אנו יודעים אם יגח נגיחה רביעית או לא, ואפילו יגח איזה שור יגח גרוע או חשוב.</span>"	"ב""ק כד. ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קטו. מה תירצה הגמ' על הקושיא שיאמרו הכת האחרונה שלא ידעו מהכיתות הראשונות ובאו לחייבו ח""נ? "	"דקמרמזי רמוזי ופרש""י שרמזו הכיתות הראשונות לשלישית שתעיד. והתוס' (ד""ה אלא) כתבו שלשה ימים באו אלו עם אלו וקמרמזי וניחא אפילו אי ליעודי גברא. רב אשי אמר כשבאו רצופים ופרש""י כולם ביחד [ולתוס' לייעודי גברא צ""ל דכל ג' ימים באו בכל פעם כולם כאחת. מהר""ם]. רבינא אמר במכירין בעל השור ואין מכירין את השור ופרש""י דמשום חצי נזק כיון שאין מכירין את השור לא היו באים ומעידים שתם אינו משתלם אלא מגופו אלא ע""כ שידעו מעדות הראשונים. והוסיפו התוס' (בד""ה במכירין) שלא יוכלו לומר שבאו לחייבו ח""נ על הקטן שבשוורים, שיוכל הבעלים לומר אחד מהם נאבד א""נ [אי לייעודי גברא] דנאבד אחד מהם אחר כל נגיחה [ע""פ המהרש""א] <sup>מו</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>מו.  והרשב""א  (ד""ה במכירין)  כתב שאפילו הודו הבעלים שלא נאבד אחד מהם אינו חייב דמודה בקנס הוא ופטור.</span>"	"ב""ק כד: ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קטז. האם נפשט הספק אם ליעודי תורא או ליעודי גברא ומה נפשט?<br>	"לרש""י נפשט דלייעודי תורא בעינן שהרי הברייתא כצד זה ונשארה קושיא על הצד דלייעודי גברא אבל התוס' (ד""ה אלא ובד""ה במכירין) כתבו שתירוצי הגמ' הם גם על הצד דלייעודי גברא ושהספק לא נפשט."	"ב""ק כד: ותוס'"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קיז. פרה שבעטה בפרה שרבצה ברה""ר מה הדין ומדוע? "	"לר""ל פטורה דכל המשנה ובא אחר ושינה בו פטור. לרבא חייבת דס""ל שהיתה לה רשות לעבור עליה אבל לא לבעוט בה."	"ב""ק כד:"		
