#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"סב. האם אמרינן הואיל במבשל מיו&quot;ט לחול, גבי שחטו למולים ע&quot;מ שיתכפרו בו ערלים בזריקה ומאי שנא?<p dir=""rtl"">השוחט אחרים לשם פסח שלא בזמנו, למה לא אמרינן אליבא דר&quot;א שפסל בזמנו הואיל ובזמנו פסול שלא בזמנו נפי פסול?</p>"	"מבשל מיו&quot;ט לחול רב חסדא חייב ורבה פטר הואיל ומקלעי ליה אורחים. <p dir=""rtl"">שחטו למולים ע&quot;מ שיתכפרו בו ערלים רב חסדא פסל הואיל ואם מלו היו ראויים נקראים בני כפרה והשוחט לשמם שאינן מנוים פסול, שלחומרא אומרים ולא לקולא. רבה הכשיר שבמקום שצריך לעושת מעשה (למול) לא אמרינן הואיל.</p><p dir=""rtl"">הפסח שעברה שנתו ושחטו בזמנו לשמו, וכן השוחט אחרים לשם פסח בזמנו ר''א פוסל ורבי יהושע מכשיר. שלא בזמנו אף ר&quot;א הכשיר, ולא אמרינן הואיל (לרב חסדא) ואי הוי זמנו הוי חייב, משום דכתיב &quot;ואמרתם זבח פסח הוא&quot; הוא בהוייתו לא הוא לשום אחרים ולא אחרים לשמו, ודוקא בזמן שהוא בהוייתו ראוי לשמו.</p>"	פסחים סב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סב. איתא בבריתא 'יכול יפסול בני חבורה (ערלים) הבאין עמו ודין הוא הואיל וערלה פוסלת וטומאה פוסלת מה <u>טומאה לא עשה בה מקצת טומאה ככל טומאה</u> אף ערלה וכו' נראה למי דומה דנין דבר שאינו נוהג בכל הזבחים <u>מדבר שאינו נוהג בכל הזבחים</u> ואל יוכיח זמן שנוהג בכל הזבחים או כלך לדרך זו דנין דבר שלא הותר מכללו מדבר שלא הותר מכללו ואל תוכיח <u>טומאה שהותרה מכללה</u>' האם קאי על טומאת בשר או טומאת הגוף?	"רישא 'לא עשה מקצת טומאה' ודאי קאי על טומאת בשר דאם טומאת הגוף מאי אולמא טומאה מערלים.<p dir=""rtl"">מציעתא 'אינו נוהג בכל הזבחים' קאי על טומאת הגוף, שכל הזבחים {חוץ מפסח} משלחים קורבנותיהם ושם טומאה כפריך, אב&quot;א קאי על טומאת בשר שבכל הקדשים זורק את הדם בנטמא בשר או חלב {ובפסח נטמא הבשר אינו זורק אפ' חלב טהור}.</p><p dir=""rtl"">סיפא 'הותר מכללו' קאי על טומאת הגוף שהותר בציבור ושם טומאה קפריך, אב&quot;א בטומאת בשר הותרה בכללו שפסח שנאכל בטומאה.</p>"	פסחים סב.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	סב: מדוע לשמו ושלא לשמו פסול ולאוכליו ושלא לאוכליו כשר (4)?	שאלה זו שאל ר' שמלאי כשביקש מר' יוחנן ללמדו ספר יוחסין, ענה לו ר&quot;י לשמו ושלא לשמו הוי פסולו בגופו, א''א לברר איסורו, ישנו בד' עבודות, ישנו בציבור כביחיד, מה שאין כן באוכליו ושלא לאוכליו. רב אשי אמר פסולו בגופו וא''א לברר איסורו חדא מילתא היא דמה טעם אמר פסולו בגופו משום דא''א לברר איסורו.	פסחים סב:		
