#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו. רחל שילדה כמין עז, פרה כמין חמור, חמור כמין סוס, פרה שילדה כמין סוס, ויש מקצת סימנין האם קדושים בבכורה?	"רחל כמין עז - ודאי שקדוש דכתיב &quot;<b>אך </b>בכור שור&quot; מיעט שאפ' מקצת דומה חייב&nbsp;&nbsp;(לריה&quot;ג), ר&quot;ש חולק וסובר שצריך ראשו ורובו אבל מקצת סימנים לא יועיל.<p dir=""rtl"">פרה כמין חמור - הסתפקו כיון שזה קדושת הגוף וזה דמים, ובברייתא איתא שקדוש. </p><p dir=""rtl"">חמור כמין סוס - יש להסתפק כיון שסוס אינו קדוש בבכורה כלל לא יתחייב, או דלמא כיון ששניהם מין טמא יתחייב. </p><p dir=""rtl"">את&quot;ל שחייב, יש להסתפק בפרה שילדה כמין סוס האם נאמר שסימנין לעולם מועילים אפ' במין טהור וטמא, ולא נפשט. </p>"	בכורות ו.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו: א מה דין היוצא מהטמא והיוצא מהטהור, ולמה לי למתני <u>ש</u>היוצא, ומנלן?	"לתנא דמתניתין היוצא מהטמא טמא ומהטהור טהור - '<u>ש</u>היוצא' סימנא בעלמא שלא תחליף, ר&quot;ש אוסר גמל הנולד מן הפרה (נחלקו הראושנים האם נחלק בכל טמא היוצא מהטהור או רק בגמל)<p dir=""rtl"">&quot;אך את זה לא תאכלו ממעלי הגרה וממפרסי הפרסה&quot; אף שהוא ממעלי הגרה ומפריס פרסה לא תאכלו והיינו הנולד מהטמא, ואין לומר להיפך לא תאכלו מה שנולד ממעלי הגרה והיינו טמא הנולד מן הטהור, דכתיב &quot;גמל טמא הוא&quot; הוא טמא, ואין הנולד מן הטהור טמא. ר&quot;ש אוסר גמל הנולד מהפרה דכתיב פעמיים גמל {ואף דשפן וארנבת וכד' גם כתובים פעמיים - עיקר הפסוק בא לאסור השסועה, מכל מקום היכי דאיכא למידרש דרשינן}. חכמים דורשים מהכפלות לאסור חלבם, ור&quot;ש מ&quot;את&quot;, וחכמים &quot;את&quot; לא דורשים.</p>"	בכורות ו:		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	ו: ב האם חלב בהמה טהורה וטמאה מותר באכילה ומנין?	"בלי מקור הינו אוסרים תמיד. למ&quot;ד שדם נעקר ונעשה חלב - משום דם, למי שחולק (וזה שיולדת מסולקת דמים, מפני שאבריה מתפרקים) - שאין לך היוצא מהחי שמותר.<p dir=""rtl"">בבהמה טהורה מצינו מקור להיתר &quot;ואת עשרת חריצי החלב&quot; {ואין לומר לסחורה שבמלחמה אין סחורה}, אב&quot;א &quot;ארץ זבת חלב ודבש&quot; ואב&quot;א &quot;ודי חלב עיזים ללחמך&quot;. </p><p dir=""rtl"">כיון שמצינו להיתר אף שצריך להיות אסור היה מקום להתיר בטמאה אע&quot;ג דהוי בכלל &quot;הטמאים&quot; לאסור צירם ורוטבם, לכן מיעטה התורה לחכמים גמל גמל פעמיים ולר&quot;ש (שדורש מכאן לאסור גמל היוצא מהפרה) מ&quot;את הגמל&quot;.</p>"	בכורות ו:		
