#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קלה. 1 ההוא דהוי מוחזק שאין לו אחים ואמר בשעת מיתה שאין לו אחים אבל יש עדים במדינת הים שיש לו אחים האם צריך לחשוש להם ולאסור את אשתו לשוק?	רב יוסף סבר שאין לחוש להם כמו שלא חששו בשבויה, אבל אביי סבר שאין ללמוד משבויה דבשבויה הקלו, א&quot;ל רבא לרב נתן בר אמי חוש לה.	בבא בתרא קלה.		ח'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קלה. 2 מי שאמר על אחד זה אחי האם הוא ושאר האחים חולקים עמו ומדוע, מת האח המסופק מי יורשו?<p dir=""rtl"">[ומה הדין שבחו נכסים מחמת עצמם?]</p>"	"בחלק האח שטוען שהוא אחיו - ודאי חולק. בחלק שאר האחים כשהם אינם יודעים אם הוא אחיהם - אינו יורש, אף למ&quot;ד ברי ושמא ברי עדיף, הכי הוי מנא לאחר בידך ומצד הטוען והנטען הוי ספק וספק.<p dir=""rtl"">מת האח המסופק - הנכסים שקיבל מאחיו יחזרו למקומם, נכסים שנפלו ממקום אחר - אם בתחילה הם טענו שאינו אחיהם בודאות, אינם חולקים, אבל אם אמרו רק שאינם יודעים, כולם חולקים בשווה.</p><p dir=""rtl"">נכסים שבאו מאחיו אבל שבחו נכסים מעצמם - שבח המגיע לכפתים ודאי כולם נוטלים בשווה, שבח שאינו מגיע לכתפים כגון דקלא ואלים ארעא ואסקא סרטון הסתפק רבא ולא נפשט.</p>"	בבא בתרא קלה.		ח'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"קלה: 1 מי שמת ונמצאת דייתקי קשורה על ירכיו האם יש בה ממש?<p dir=""rtl"">מאי דייתקי ומאי מתנה שהיא כדייתקי?</p>"	"נמאת קשורה על יריכו אינה כלום, זיכה בה לאחר דבריו קיימים.<p dir=""rtl"">דייתקי - כל שכתוב בה דא תהא למיקם ולהיות (וזה מתנת שכ&quot;מ). בריא שרוצה להקנות מתנה לאחר מיתה - כותב מהיום ולאחר מיתה.</p>"	בבא בתרא קלה:		ח'
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	קלה: 2 שכ&quot;מ שאמר כתבו ותנו מנה לפלוני או שאמר אף כתבו וחתמו ותנו לו, ומת בלא שכתבו האם יכתבו לאחר מיתה ומדוע?	"רב שזבי ורבין בשם ר' אבהו אמרו שר' אלעזר אמר שכ&quot;מ שאמר כתבו ותנו מנה לפלוני ומת לא יתנו, שמא לא גמר להקנותו אלא בשטר ואין שטר לאחר מיתה, אמר ר' יוחנן איזדהרו בה [רבה בר רב הונא אמר שר' יוחנן אמרה ור&quot;א אמר איזדהרו בה אבל מסתברא כנ&quot;ל].<p dir=""rtl"">אמר ר' יוחנן (מוסיף על ר&quot;א &lt;רשב&quot;ם&gt;) בודקים אותו אם מיפה את כוחו שכתב אף כתבו וחתמו ותנו, אף דלא כתבו כותבים לאחר מיתה וכן אמרו רב יהודה אמר שמואל ורבא אמר רב נחמן שכן הלכה.</p>"	בבא בתרא קלה:		ח'
