#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז. האם אמרינן היתר מצטרף לאיסור טעם כעיקר ומנין?	"טעם כעיקר: ר&quot;ע לומד מגיעולי גויים שנאסר בקדרה בת יומא. וחכמים לומדים מנזיר &quot;משרת&quot; לטעם כעיקר, אבל מגיעולי גויים א&quot;א ללמוד לכל התורה, שחידוש הוא שהרי טעמו פגום {אף שהוא בן יומו} ובכל זאת התורה אסרה. <p dir=""rtl"">היתר מצטרף לאיסור: בחטאת - ודאי אמרינן דכתיב &quot;כל אשר יגע בבשרה יקדש&quot;, מכאן אין ללמוד לעלמא דחולין מקדשים לא ילפינן. </p><p dir=""rtl"">בנזיר - ר&quot;ע מיותר לו משרת ולומד מכאן להיתר מצטרף לאיסור, לחכמים נצרך לטעם כעיקר כנ&quot;ל. </p><p dir=""rtl"">בכל התורה - אף לר&quot;ע&nbsp;&nbsp;לא אמרינן, דהרי חטאת מצי ללמוד מנזיר ומדלא למדו הוי ב' כתובים הבאים כאחד שאין מלמדים. מכל מקום זעירי הוסיף אליבא דר&quot;א שדורש &quot;כל&quot;&nbsp;&nbsp;אף שאור בל תקטירו [לאפוקי מאביי שסובר יש הקטרה לפחות מכזית ואינו צריך צירוף] וחמץ בפסח.</p>"	נזיר לז.		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	לז: &quot;מכל אשר יעשה מגפן היין&quot; למה נצרך לר&quot;ע (שלמד היתר מצטרף לאיסור ממשרת) ור&quot;ש (שסובר לא אמרו כזית אלא לקרבן)?	"בברייתא שנינו שכל איסורי נזיר מצטרפים, אף לר&quot;ע שסובר משרת להיתר מצטרף לאיסור נצרך אף בזה אחר זה.<p dir=""rtl"">לר&quot;ש שסובר שאין צריך צירוף שלא אמרו כזית אלא לקרבן, לומד מכאן שאינו נזיר עד שיזיר מכולם.</p>"	נזיר לז:		
