#separator:tab
#html:true
#notetype column:1
#tags column:5
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	טו. אלו נזיקין התרבו מהצד השוה ומאלו אבות התרבו? 	"אביי אמר אבנו סכינו ומשאו שהניחם בראש הגג ונפלו ברוח מצויה והזיקו אחר שנחו ונלמדים מבור ואש.<br>רבא אמר בור המתגלגל ברגלי אדם וברגלי בהמה ונלמד מבור ושור.<br>רב אדא בר אהבה אמר פותחין ביבותיהן וגורפין מערותיהן בימות הגשמים והזיקו אחר שנחו ונלמד מבור ושור.<br>רבינא אמר הכותל והאילן שנפלו לרה""ר לאחר הזמן שב""ד נתנו לו לקוץ ולסתור והזיקו בשעת נפילה או לאחר מכן (תוס') ונלמדים מבור ושור.<br>ולכל הפירושים מיירי בהפקירם. [והתוס' (ג, ב ד""ה משורו) כתבו בשם רשב""ם שאבנו סכינו ומשאו שלא הפקירם נלמד לרב מבור ושור]."	"ב""ק ו. - ו:"		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	טז. בור המתגלגל ברגלי אדם או ברגלי בהמה והזיקו תוך כדי הילוכם מי מתחייב, כמה ומדוע? 	"במתגלגל ברגלי אדם כתבו התוס' (ד""ה לאתויי) שלרש""י אין לחייב את המגלגל מדין אדם המזיק משום שאין דרכם של בנ""א להתבונן בדרכים, ואת בעל התקלה גם אין לחייבו מדין אדם המזיק, וכתבו התוס' שיש לחייבו משום אשו דחשיב המגלגל כרוח מצויה [עי' מהר""ם]. ודעת התוס' דלענין כדי שלא ילכו כל כך בחוזק שיתיזו ויזיקו דרכם של בנ""א להתבונן וחייב המזיק משום אדם המזיק ולכן יתחייב המגלגל הכל ולא בעל התקלה <sup>ח</sup>. אבל אם התגלגל ברגלי בהמה יתחייבו שניהם בעל הבהמה ובעל התקלה ודלא כמתגלגל ברגלי אדם, כיון שהאדם בר דעת והבהמה לא.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>ח.  והרשב""א  (ד""ה לאתויי)  בפירושו הראשון כתב שיתחייב המגלגל מחצה ובעל התקלה מחצה, ודימה אדם לבהמה.</span>"	"ב""ק תוס' ו."		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"יז.   למ""ד תנא שור לרגלו איך אמר שור יוכיח דברשות חייב והא רגל<br>לא חייב אלא ברשות הניזק ושם אין רשות להלך? "	"כתבו התוס' (ד""ה תאמר) כגון שהלך ברה""ר והתיז והזיק ברה""י <sup>ט</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>ט.  והרשב""א  (ד""ה והא)  תירץ כתוס' ותירץ עוד כגון שהיתה קורה מקצתה ברשות הניזק ומקצתה מוטלת ברה""ר [ והרא""ש לעיל ג, ב כתב שבאופן זה לדעת הרי""ף פטורים כיון שדרכה לילך ולדרוס עליה ]  א""נ י""ל דלאו אשור דמתניתין קאמר אלא ה""ק שור דקרא יוכיח דהיינו קרן. עוד י""ל בחצר השותפין כדעת רב חסדא שחייב בה על השן ועל הרגל וא""נ אפילו לר'אלעזר דפטר וכגון בחצר השותפין המיוחדת לפירות לחד מינייהו ולזה ולזה לשוורים.</span>"	"ב""ק תוס' ו."		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	יח.   כותל ואילן שנפלו והזיקו האם מיירי בשעת נפילה או לאחר<br>נפילה, מדוע אמרה הגמ' היינו בור, ומדוע לא אמרו היינו אש?<br>	"כתבו התוס' (ד""ה היינו) שלכאורה נראה דמיירי כשהזיקו כותל ואילן בשעת נפילה גופה ואע""ג דבור אין הולך להזיק ואלו הולכים ומזיקין יש לנו ללמדם מבור דעדיף היזק דידהו שהולכים ומזיקין מבור שאינו הולך ומזיק אלא מזיק במקומו. ונראה דבהיזק דלאחר נפילה נמי מצי איירי והשתא אתי שפיר דמדמה ליה לבור טפי מלאש ואע""ג דבשעת נפילה יש לדמותו לאש כמו לבור, דמאש חלוק במה שאין כח אחר מעורב בו ומבור חלוק במה שאין תחילת עשייתן לנזק, אלא לכך דימה אותו לבור משום שבהיזק דלאחר נפילה אין לדמותו כלל לאש אלא לבור <sup>י</sup>.<span style=""font-size: 12pt !important; color: #504f4b;"">
<br>י.  והרשב""א  (ד""ה תוך)  כתב דמפשטא דשמעתין משמע דלא מיירי אלא במה שהוזקו בהן לאחר נפילה מדמדמי ליה לבור. וקשיא אמאי לא אוקמוה בשהזיקו עם נפילתן. על כן הביא פירוש דבהיזק דבשעת נפילה קאמר, והוא גופיה מדמי ליה לבור מכ""ש. וא""ת אדרבה לאש היה לו לדמותם ויש לומר כיון שהאש כח אחר מעורב בו ובלתי אותו כח לא היה הולך ומזיק, ואלו נופלין מעצמן בלא כח אחר, יותר יש לדמותם לבור מאש, עכ""ד. וברא""ש  (סי' א' ד""ה הצד השוה)  כתב דבור גמור הוא, אלא דלא מצינו למילף מבור לחודיה משום דלא דמי לגמרי לבור בתחלת עשיתן לנזק הלכך הוצרך להביא יוכיח משור שאין לחלק בינו לבין בור משום האי פירכא שאינה מונעת חיוב בה הלכך גם אלו לא יצאו מכלל בור ויש להם את הקולות והחומרות של בור ולא של אש ורגל.</span>"	"ב""ק תוס' ו."		
תת - שאלה רגילה - (לשימוש המאגר)	"יט. מדוע לר' ישמעאל בדניזק שיימינן ולר""ע בדמזיק שיימינן, ובאילו אופנים לא פליגי? "	"לרבי ישמעאל נאמר שדה למטה- מיטב שדהו ישלם, ונאמר שדה למעלה- ובער בשדה אחר, מה שדה האמורה למעלה דניזק אף שדה האמורה למטה דניזק. ולר""ע מיטב שדהו ומיטב כרמו ישלם, דהאיך דקא משלם.<br>ולא פליגי כגון שיש למזיק עידית וזיבורית, ועידית לניזק, וזיבורית דמזיק שוה פחות מעידית דניזק שלכו""ע משלם ליה ממיטב דידיה. ובתוס' (ד""ה כגון) כתבו שכמו כן לא פליגי כגון שהיתה עידית דמזיק כזיבורית דניזק שלכו""ע משלם לו מעידית שלו ואין צריך לקנות. ומ""מ כתבו התוס' דנ""מ בכה""ג למ""ד כסף או מיטב, דלר""ע משלם ממיטב דידיה, אבל לר' ישמעאל צריך לשלם לו כסף."	"ב""ק ו: ותוס'"		
